УХВАЛА
 
28 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 509/3787/15-ц
провадження № 61-510 ск 25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», подану його представником Гортолум Вікторією Сергіївною, на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання недійсним кредитного договору та визнання припиненими зобов`язання за договором іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       Овідіопольський районний суд Одеської області заочним рішенням від 23 липня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до  ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу змінено прізвище на ОСОБА_4 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнив частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України в особі Філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк за кредитним договором № 2354-н від 19 травня 2008 року у розмірі 2 726 812,28 грн, з яких: - 931 407,96 грн прострочений основний борг по кредиту, - 1 089 058,35 грн прострочені проценти за користування кредитом, - 280 978,72 грн пеня за прострочений основний борг по кредиту, - 425 367,25 грн пеня за прострочені відсотки звернув стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором посвідченим 20 травня 2008 року, Калгановою М. В., приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрованим у реєстрі за Р№ 504, а також Договором про зміни № 1 від 23 вересня 2008 року до Іпотечного договору від 20 травня 2008 року, а саме на: земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5123755800:01:003:3107, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 312365, виданого Відділом держкомзему у Овідіопольському району Одеської області Державного комітету України із земельних ресурсів від 16 вересня 2008 року шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
 
2.       Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою від 15 липня 2022 року заяву ОСОБА_2 задовольнив. Скасував заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 липня 2018 року, а справу направив для подальшого автоматизованого розподілу.
 
3.       Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою від 28 липня 2022 року відкрив провадження у справі.
 
4.       В серпні 2022 року представник відповідача, адвокат Нікітіна Г. Е. подала до суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання недійсним кредитного договору № 2354-н, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 , визнання припиненим зобов`язання за договором іпотеки, укладеним 20 травня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 .
 
5.       Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою від 29 липня 2022 року об`єднав в одне провадження вимоги за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання недійсним кредитного договору та визнання припиненими зобов`язання за договором іпотеки.
 
6.       Овідіопольський районний суд Одеської області рішенням від 03 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року, відмовив у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання недійсним кредитного договору та визнання припиненими зобов`язання за договором іпотеки.
 
7.       Одеський апеляційний суд додатковою постановою від 27 лютого 2025 року заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Нікітіної Г. Е. про ухвалення у справі додаткового судового рішення задовольнив частково. Стягнув з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000,00 грн.
 
8.       У квітні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», подана його представником Гортолум В. С., на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення відмовити.
 
9.       Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
10.   Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
11.   Також частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
12.   Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
13.   Доводи касаційної скарги містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
14.   Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.
 
15.   З урахуванням наведеного касаційне провадження в цій справі необхідно відкрити.
 
16.   Крім цього в касаційній скарзі заявником заявлено клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року до закінчення касаційного провадження у справі з метою недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», які можуть настати у зв`язку із виконанням судового рішення.
 
17.   Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
18.   Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
19.   Клопотання про зупинення виконання або про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
20.   Заявляючи клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року заявник не навів достатніх підстав і не надав доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, зокрема щодо ймовірності порушення прав осіб. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням, не є підставою для зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення на час перегляду справи в касаційному порядку.
 
21.   Враховуючи, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
 
22.   Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
23.   Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395,436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання недійсним кредитного договору та визнання припиненими зобов`язання за договором іпотеки, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», поданою його представником Гортолум Вікторією Сергіївною, на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року.
 
2.       Відмовити в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»про зупинення виконання додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року.
 
3.       Надіслати цю ухвалу особі, яка подала касаційну скаргу та учасникам справи, яким додатково надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
4.       До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                               /підпис/                       В. В. Пророк

                                                         /підпис/                       І. В. Литвиненко

                                                         /підпис/                       Є. В. Петров