Справа № 127/829/25
Провадження № 22-ц/801/1310/2025
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року	Справа № 127/829/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В., 
за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., представника ОСОБА_1 – адвоката Дремлюхи О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Дремлюхи Олександра Михайловича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 20.11.2018 по 30.11.2024 у розмірі 149 606,66 грн. Також просила стягнути з відповідача на її користь 8 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народилось п`ятеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (неповнолітній), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (повнолітня), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (неповнолітній), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (повнолітні).
З ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей по 2000 грн на кожну дитину щомісячно.
Однак відповідач своєчасно та в повному обсязі рішення суду не виконує, внаслідок чого у нього станом на 30.11.2024 виникла заборгованість зі сплати аліментів на суму 149 606,66 грн, що підтверджується розрахунком державного виконавця.
Згідно розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 615 072,72 грн.
Оскільки вказана заборгованість виникла з вини відповідача, вона змушена була звернутись до суду з даним позовом.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 64 562,73 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3452,40 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 645,63 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Дремлюха О.М. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. 
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а тому в іншій частині апеляційний суд не переглядає. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року був розірваний.
У шлюбі у сторін народилось п`ятеро дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , двоє з яких на даний час є неповнолітніми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10-13).
З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 17.04.2019 року пор справі № 127/29632/18 в твердій грошовій формі по 2000,00 грн на місяць на кожного з трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.14-19).
На виконання вказаного рішення 24.09.2019 видано виконавчий лист (а.с. 22).
30.05.2019 старшим державним виконавцем Замостянського відділу держаної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дейдишом С.І. відкрито виконавчі провадження: 59167715 (а.с. 62), №59168259 (а.с. 70).
В подальшому вказані виконавчі провадження приєднані до зведеного виконавчого провадження №58588216 (а.с. 64-64, 72-73).
Відповідач аліменти сплачував, проте несвоєчасно та не в повному обсязі, що підтверджується наявними у справі копіями квитанцій (а.с.138-144, 167) та копіями виписок з карткового рахунку (а.с.145-166, 168-180).
30.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до Замостянського відділу держаної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з заявою, в якій повідомила, що вона разом з дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виїхала за кордон. Просить допомогти вирішити питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у сумі 4000 грн (а.с. 103-105).
З копії облікової картки зведеного виконавчого провадження №58588216 вбачається, що до складу зведеного виконавчого провадження входять 4 виконавчих провадження: № 60147136 з виконання виконавчого листа №127/17534/19, виданого 24.09.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області, № 59168259 з виконання виконавчого листа №127/29632/18, виданого 07.05.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області, № 59168013 з виконання виконавчого листа №127/29632/18, виданого 07.05.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області та № 59167715 з виконання виконавчого листа №127/29632/18, виданого 07.05.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області. При цьому, виконавчі провадження № 60158136 та 59168013 завершені (а.с. 56).
З копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №58588216 від 20.12.2024 вбачається, що станом на 30.11.2024 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 149 606,66 грн (а.с.23-24).
З копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 58588216 вбачається, що станом на 28.02.2025 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 113 606,66 грн Водночас, станом на листопад 2024 року заборгованість становила 109606,66 грн (а.с. 120-121).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив того, що відповідачем не надано суду доказів про те, що заборгованість за період 20.11.2018 по 30.11.2024 утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тому враховуючи те, що розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 64 562,73 грн, відповідно і розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 64 562,73 грн, тобто 100% від розміру заборгованості.
Суд апеляційної інстанції частково не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), яка згідно є обов`язковою для судів. Крім цього, необхідність застосування саме вказаної методики розрахунку неодноразово підтверджувалась у постановах Верховного Суду України, зокрема від 08.03.2023 у справі № 461/7406/18.
Верховний Суд у своїй постанові від 18.01.2023 у справі № 161/5211/22 зазначив, що для застосування зазначеної вище санкції (стягнення неустойки) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив із того, що сторона позивача довела, та матеріалами справи підтверджено, що хоча відповідач і сплачував аліменти систематично, проте він допускав їх невчасну сплату та не в повному розмірі.
Разом з тим, суд першої інстанції, обчислюючи розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів, врахував усі надані відповідачем копії квитанцій та фіскальних чеків про сплату аліментів.
Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що надані відповідачем квитанції АТ «Укрпошта» за період з лютого 2021 року до травня 2021 року не містять відомостей про адресу отримувача та не можуть бути беззаперечним доказом того, що вони направлені на правильну адресу позивача та отримані нею, а тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно взяв їх до уваги.
При цьому, колегія суддів бере до уваги наданий державним виконавцем розрахунок заборгованості від 28 лютого 2025 року, відповідно до якого державний виконавець із урахуванням наданих відповідачем квитанцій про сплату аліментів, станом на листопад 2024 року визначив, що розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 109606,66 грн.
Апеляційний суд вважає, що державний виконавець обґрунтовано не врахував частину квитанцій, наданих ОСОБА_2 , оскільки відсутні підтвердження отримання таких коштів ОСОБА_1 .
Зазначений розрахунок заборгованості не оскаржено та його правильність не спростовано відповідачем.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за прострочення сплати аліментів з 20.11.2018 року по 30.11.2024 року, розмір такої пені складає 633 585,29 грн, що значно перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів, а тому апеляційний суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості, яка складає 109 606,66 грн.
Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору як стягувач аліментів з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 741,60 грн.
Разом з тим, позивач ставить вимоги про стягнення витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої в розмірі 8 000 грн та апеляційної інстанцій в розмірі 4000,00 грн.
Проте в судовому засіданні апеляційного суду представник позивача – адвокат Дремлюха О.М. повідомив, що надасть документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції протягом 5 днів з моменту винесення постанови апеляційним судом.
За таких обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог (73%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 5840,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Дремлюхи Олександра Михайловича задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.
«Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 20.11.2018 року по 30.11.2024 року у розмірі 109 606,66 грн.
Стягнути з  ОСОБА_2 в дохід держави 2741,60 гривень судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до задоволених позовних вимог.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої в розмірі 5 840,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 04 червня 2025 року.

Суддя-доповідач:                                 В.П. Рибчинський
Судді:                                                 С.Г. Копаничук
                                                                               В.В. Оніщук