ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 квітня 2025 року           справа №200/6359/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/6359/24 (головуючий І інстанції Кошкош  О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

В вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.08.2024 №057350007560 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.07.2024 відповідно до частини третьої та частини п`ятої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 14 Закону № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” із зарахуванням до підземного пільгового стажу за списком №1 шахтарі “підземні”, що дає право на пенсію на пільгових умовах неврахований період роботи за списком №1 підземно по провідній професії з 01.08.2012 по 19.09.2012 прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті, а також включити до обрахунку пільгового стажу періоди роботи на провідних професіях прохідника підземного з повним робочим днем в шахті з 01.11.2005 по 02.12.2005, з 14.12.2005 по 19.12.2006, з 20.12.2006 по 10.09.2007, з 17.09.2007 по 15.12.2007, з 17.12.2007 по 23.08.2008, з 09.09.2008 по 08.11.2008, з 24.11.2008 по 02.05.2010, з 10.05.2010 по 01.06.2010, з 14.06.2010 по 19.07.2010, з 03.08.2010 по 31.07.2012, з 01.08.2012 по 19.09.2012, з 08.10.2012 по 02.10.2013, з 14.10.2013 по 25.01.2021, з 26.01.2021 по 29.07.2024, підземний стаж зарахувати із збільшеною кратністю 1.25 (за 1 рік роботи додатково 3 місяці) та провести взаємне зарахування періодів роботи, що дають право на пенсію на більш пільгових умовах відповідно частини п`ятої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням відповідача від 08.08.2024 № 057350007560 відмовлено в призначенні пенсії. Вказує, що у спірному рішенні, за результатом розгляду доданих ним до заяви документів, вказано, що до страхового стажу враховано всі періоди трудової діяльності. До пільгового стажу не зараховано період пільгової роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.2003 в ТОВ ВКФ "Горизонт 2008" з 01.08.2012 р. по 19.09.2012, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про спеціальний стаж. Згідно реєстру застрахованих осіб враховано всі періоди трудової діяльності. Пільговий стаж на роботах підземних професій за Постановою №202 (25р.) становить 23 роки 11 місяців 09 днів. Пільговий стаж на роботах підземних професій як працівнику провідних професій (20 р.) становить 17 років 05 місяців 12 днів. Пільговий стаж за Списком №1 становить 19 років 08 місяців 12 днів. Загальний страховий стаж становить 20 років 07 місяців 26 днів, страховий стаж з урахуванням кратності та додаткових років за Списком №1 становить 39 років 07 місяців 26 днів. Працює. 
Позивач зазначає, що відповідачем не зараховано до підземного пільгового стажу за списком №1 “шахтарі” частина періоду на підземних професіях, а також робота на провідних професіях з повним робочим днем в шахті, проведено невірний обрахунок пільгового стажу та не застосовано додатково 3 місяці за кожний відпрацьований рік на провідній професії з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики населення України від 20.01.1992 № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Рахує, що на момент звернення із заявою на призначення пенсії він досяг відповідного стажу на підземних роботах де безпосередньо був зайнятий повний робочий день згідно вимог ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та мав право на призначення пенсії за віком незалежно від пенсійного віку.
Також позивач вважає, що його стаж повинен бути обрахований на підставі записів його трудової книжки, а не сплата підприємством страхових внесків не повинна впливати на його право отримувати пенсію, а тому звернувся до суду із даним позовом. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/6359/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08 серпня 2024 року № 057350007560 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.07.2024 із зарахуванням до пільгового підземного стажу (Список №1) періодів роботи з 17.09.2007 по 15.12.2007, з 09.09.2008 по 08.11.2008, з 10.05.2010 по 01.06.2010, з 01.08.2012 по 19.09.2012, з 08.10.2012 по 18.10.2012, з 16.04.2024 по 29.07.2024  на провідній професії (“прохідник”),  що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.   
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 31 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
08 серпня 2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовлено у призначенні пенсії згідно статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. З рішення вбачається, що до пільгового стажу не зараховано період пільгової роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.2003 в ТОВ ВКФ "Горизонт 2008" з 01.08.2012 по 19.09.2012, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про спеціальний стаж. Пільговий стаж на роботах підземних професій за Постановою №202 (25р.) становить 23 роки 11 місяців 09 днів. Пільговий стаж на роботах підземних професій як працівнику провідних професій (20р.) становить 17 років 05 місяців 12 днів. Пільговий стаж за Списком №1 становить 19 років 08 місяців 12 днів. Загальний страховий стаж становить 20 років 07 місяців 26 днів, страховий стаж з урахуванням кратності та додаткових років за Списком №1 становить 39 років 07 місяців 26 днів. Працює. Особа має право на пенсійну виплату з 09.01.2035 або при набутті необхідного пільгового стажу.
Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.
Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.
Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону    №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. 
Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”   (далі - Закон № 1788-ХІІ), а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список).
Пунктом І зазначеного списку передбачені, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену ч.3   ст. 114 Закону № 1058-IV   пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.
Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.08.2012 по 19.09.2012 судом встановлено таке.
З розрахунку стажу вбачається, що період роботи з 01.08.2012 по 19.09.2012 зараховано до страхового стажу, однак не зараховано до пільгового.
Зі спірного рішення вбачається, що не зарахування періоду роботи з 01.08.2012 по 19.09.2012 обумовлено відсутністю відомостей про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток№ 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. 
Судом встановлено, що трудова книжка  позивача серії НОМЕР_1 від 20.11.2003 містить записи №25-26 про роботу прохідником підземним з повним робочим днем під землею в ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Горизонт – 2088” в період 01.08.2012 – 19.09.2012.
В індивідуальних відомостях про застраховану особу наявні відомості про отриману заробітну плату від страхувальника ТОВ ВКФ “Горизонт-2088” серпень – вересень 2012 року, та наявні позитивні позначки про сплату страхових внесків. Відомості про спеціальний стаж   за серпень – вересень 2012 року відсутні.
Разом з цим, суд враховує, що відповідно до пункту 5 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1, зареєстроване в Мінюсті України 08.07.2014 за № 785/25562, далі - Положення) реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з п. 3 розділу IV Положення відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Аналізуючи зазначені норми права суд дійшов висновку, що обов`язок внесення таких відомостей покладено саме на роботодавця, а тому працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем.
Враховуючи те, що трудова книжка містить записи про роботу позивача “прохідником підземним з повним робочим днем під землею” у період з 01.08.2012 по 19.09.2012 та про пільговий її характер, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні вказаного періоду до підземного пільгового стажу (Список №1) на провідній професії (“прохідник”), що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, чим порушив соціальні права позивача.
Щодо періодів роботи з 01.11.2005 по 02.12.2005, з 14.12.2005 по 19.12.2006, з 20.12.2006 по 10.09.2007, з 17.09.2007 по 15.12.2007, з 17.12.2007 по 23.08.2008, з 09.09.2008 по 08.11.2008, з 24.11.2008 по 02.05.2010, з 10.05.2010 по 01.06.2010, з 14.06.2010 по 19.07.2010, з 03.08.2010 по 31.07.2012, з 08.10.2012 по 02.10.2013, з 14.10.2013 по 25.01.2021, з 26.01.2021 по 29.07.2024 судом встановлено таке.
В трудовій книжці позивача АК367313 від 20.11.2003 наявні такі записи:
№2 – 10.03.2004 – про прийняття учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті ДП “Добропіллявугілля” (курси в УКК м.Добропілля з відривом від виробництва),
№3 – 05.04.2004 – 25.04.2004 – про направлення на час виробничої практики учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті,
№4 – 28.04.2004 – про переведення гірником підземним з повним робочим днем в шахті,
№5 – 01.12.2004 – про переведення гірником підземним з повним робочим днем в шахті,
№6 – 01.11.2005 – 02.12.2005 – про переведення учнем прохідника підземного з повним робочим днем у шахті на час виробничої практики,
№7 – 14.12.2005 – про переведення прохідником під землею з повним робочим днем у шахті,
№9 – 10.09.2007 – про звільнення,
№10 – 17.09.2007 – про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем у шахті в ТОВ “Ремшахтострой”,
№11 – 15.12.2007 – про звільнення,
№13 – 17.12.2007 - про прийняття прохідником з повним робочим днем у шахті ОП “Шахта ім.О.Ф. Засядька”,
№14 – 23.08.2008 – про звільнення,
№15 – 09.09.2008 - про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем у шахті в ТОВ “Ремшахтострой”
№16 – 08.11.2008 – про звільнення,
№17 – 24.11.2008 - про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем у шахті в ДП “Добропіллявугілля” ВП “Шахта “Новодонецька”,
№18 – 02.05.2010 – про звільнення,
№19 – 10.05.2010 – про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в ТОВ “Красноарміськвугілля”,
№20 – 01.06.2010 – про звільнення,
№21 – 14.06.2010 про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в ПП “Компанія отрус інвест”,
№22 – 19.07.2010 – про звільнення,
№23 – 03.08.2010 - про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в ТОВ ВКФ “Горізонт – 2008”, 
№24 – 31.07.2012 – про звільнення,
№27 – 08.10.2012 - про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в ПАТ “Шахтоуправління “Покровське”,
№28 – 02.10.2013 – про звільнення,
№29 – 14.10.2013 - про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в ПСП “Шахтоуправління “Добропільське”,
№35 – 25.01.2021 – про звільнення,
№36 – 26.01.2021 про прийняття прохідником підземним з повним робочим днем в шахті у ВП “Шахтоуправління “Добропільське”,
запис про звільнення відсутній.
З розрахунку стажу позивача вбачається, що періоди роботи “прохідником підземним” з 01.11.2005 по 02.12.2005, з 14.12.2005   по 10.09.2007,  з 17.12.2007 по 23.08.2008, з 24.11.2008 по 02.05.2010, з 14.06.2010 по 19.07.2010, з 03.08.2010 по 31.07.2012, з 19.10.2012 по 02.10.2013, з 14.10.2013 по 31.03.2020, з 01.06.2020 по 25.01.2021, з 26.01.2021 по 04.04.2022, з 09.04.2022 по 11.04.2022, з 01.05.2022 по 01.05.2022, з 23.05.2022 по 15.04.2024, враховано до підземного пільгового стажу (Список №1), а саме визначено “Ст.14, п/п, підземні, сп.1, р.1, п-р 1, п.а.в.”. 
Ці періоди роботи зараховані відповідачем як пільгові, що передбачені Списком №1, а також як підземний стаж на провідній професії (прохідник), що дають право на призначення пенсії, за умови зайнятості на таких роботах не менше 20 років, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Отже, позовні вимоги щодо зобов`язання включити до обрахунку пільгового стажу періоди роботи на провідних професіях прохідника підземного з повним робочим днем в шахті з 01.11.2005 по 02.12.2005, з 14.12.2005   по 10.09.2007,  з 17.12.2007 по 23.08.2008, з 24.11.2008 по 02.05.2010, з 14.06.2010 по 19.07.2010, з 03.08.2010 по 31.07.2012, з 19.10.2012 по 02.10.2013, з 14.10.2013 по 31.03.2020, з 01.06.2020 по 25.01.2021, з 26.01.2021 по 04.04.2022, з 09.04.2022 по 11.04.2022, з 01.05.2022 по 01.05.2022, з 23.05.2022 по 15.04.2024 є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Водночас, з розрахунку стажу позивача вбачається, що періоди роботи “прохідником підземним” з 17.09.2007 по 15.12.2007, з 09.09.2008 по 08.11.2008, з 10.05.2010 по 01.06.2010 враховано до пільгового стажу за Списком №1 та не враховані до підземного стажу на провідній професії.
Разом з цим, під час розгляду справи судом встановлено, що у періоди роботи з 17.09.2007 по 15.12.2007, з 09.09.2008 по 08.11.2008, з 10.05.2010 по 01.06.2010 позивач працював “прохідником підземним з повним робочим днем в шахті” про що наявні записи у трудовій книжці.  
Отже, ці періоди роботи підлягають зарахування до підземного пільгового стажу (Список №1) на провідній професії (“прохідник”), що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, чим порушив соціальні права позивача.
В огляду на викладене підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зарахування до підземного пільгового стажу позивача періодів роботи з 17.09.2007 по 15.12.2007, з 09.09.2008 по 08.11.2008, з 10.05.2010 по 01.06.2010 на провідній професії (“прохідних”), що дають право на призначення пенсії, за умови зайнятості на таких роботах не менше 20 років, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Також, з розрахунку стажу позивача вбачається, що період з 08.10.2012 по 18.10.2012 враховано як навчання за фахом та не враховано до пільгового стажу.
Судом встановлено, що у період роботи з 08.10.2012 по 18.10.2012 позивач працював “прохідником підземним з повним робочим днем в шахті” про що наявні записи у трудовій книжці.  
Пільговий характер роботи також підтверджується довідкою від 19.03.2024 №29 ПРАТ “Шахтоуправління “Покровське”, яка містить відомості про те, що ОСОБА_1 у період з 08.10.2012 по 02.10.2013 виконував гірничі роботи під землею за професією “прохідник підземний дільниці”, в т.ч. з 08.10.2012 по 18.10.2012 - навчальний пункт з оплатою згідно тарифної ставки підземного робітника, що передбачена Списком №1, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.200 №36.
Відповідно до п. “д” ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 17 Закону України “Про професійно-технічну освіту” від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР (далі - Закон № 103/98-ВР) передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Відповідно до статті 18 Закону №103/98-ВР до професійно-технічних навчальних закладів належать, зокрема, професійно-технічні училища відповідного профілю та навчально-курсовий комбінат.
Згідно статтею 12 Закону №103/98-ВР професійна (професійно-технічна) освіта здійснюється у закладах професійної (професійно-технічної) освіти за денною, вечірньою (змінною), очно-заочною, дистанційною, екстернатною формами навчання, з відривом і без відриву від виробництва та за індивідуальними навчальними планами.
Згідно ст. 38 Закону № 103/98-ВР час навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.
Тобто, позивач розпочав роботу за спеціальністю менше місяця після закінчення навчання у навчальному пункті.
З огляду на викладене підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зарахування періоду роботи з 08.10.2012 по 18.10.2012  до пільгового стажу позивача за Списком №1 та до підземного стажу на провідній професії (“прохідних”), що дає право на призначення пенсії, за умови зайнятості на таких роботах не менше 20 років, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Також, з розрахунку стажу позивача вбачається, що періоди роботи з 01.04.2020 по 31.05.2020, з 05.04.2022 по 08.04.2022, з 12.04.2022 по 30.04.2022, з 02.05.2022 по 15.05.2022, з 16.05.2022 по 22.05.2022 не враховані до пільгового стажу.
Суд враховує, що довідки ВП “Шахтоуправління “Добропільське” ДП “Добропіллявугілля-видобуток” від 15.04.2024 №192 та від 29.07.2024 №371 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них містять інформацію про те, що ОСОБА_1 перебував у відпустках без збереження заробітної плати у періоди: з 05.04.2022 по 08.04.2022, з 12.04.2022 по 30.04.2022, з 16.05.2022 по 22.05.2022, а період з 02.05.2022 по 15.05.2022 – є прогулом.
Відповідно до ст. 26 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР “Про відпустки” (далі Закон № 504/96-ВР) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
Як свідчить роз`яснення Міністерства соціальної політики України, наведене у листі від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, наведеному в постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/19-а.
Отже, особа має право на зарахування до пільгового стажу днів відпустки без збереження заробітної плати, за умови що: 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році.
Водночас, належні та допустимі докази, які б підтверджували, що дні відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю, як пенсійному органу, так і суду, надані не були.
Суд зауважує, що в даному випадку подання відомостей, що дні відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю, покладаються на працівника та роботодавця.
З огляду на викладене, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу днів знаходження у відпустках без збереження заробітної плати.
Також, суд враховує, що довідка ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” від 21.03.2024 №1/420 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них містять інформацію про те, що за період роботи ОСОБА_1  був простій з 01.04.2020 по 31.05.2020.
Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Під час простою працівники підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню на загальних підставах, у цей період підприємство нараховує на виплату працівнику єдиний соціальний внесок, тому період простою зараховується до страхового стажу, на підставі якого нараховують пенсію.
Місяць, на період якого приходився простій, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Разом з цим, спірним у справі є не зарахування періоду простою до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. В цьому випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV однією із умов для призначення пенсії незалежно від віку є зайнятість на відповідних роботах під землею “повний робочий день”. 
Враховуючи те, що період з 01.04.2020 по 31.05.2020 є простоєм, а позивач, як працівник провідної професії, в цей період не був зайнятий повний робочий день під землею на відповідній роботі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати період з 01.04.2020 по 31.05.2020 до пільгового стажу є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Також, з розрахунку стажу позивача вбачається, що періоди роботи з 16.04.2024 по 29.07.2024  не враховані до пільгового стажу.
Під час розгляду справи судом встановлено, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) за період квітень - червень 2024 року відсутні позитивні позначки щодо сплати страхових внесків, а за липень 2024 року  відсутні відомості про заробітну плату та сплачені страхові внески.
Щодо страхових внесків суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1  ст. 24 Закону № 1058  страховий стаж  період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Ч. 2  ст. 24 Закону № 1058  передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку  на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно ч. 1  ст. 15 Закону № 1058  платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в  ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч. 1  ст. 12 цього Закону.
Відповідно до  ст. 11 Закону № 1058  обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього  Закону  нараховуються страхові внески.
Згідно зі  ст. 20 Закону № 1058  обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього  Закону  нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.            
Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим  Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Системний аналіз вказаних вище норм  Закону № 1058  дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески.
Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем  платником страхових внесків (єдиного внеску).
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за    н а я в н о с т і відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до  Закону  нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17.
Крім того, суд враховує, що до заяви про призначення пенсії позивачем надана довідка ВП “Шахтоуправління “Добропільське” ДП “Добропіллявугілля-видобуток” від 29.07.2024 №371 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записі. Довідка видана ОСОБА_1 про те, що він працював повний робочий день під землею у період з 26.01.2021 по теперішній час (29.07.2024 – дата видачі довідки) та виконував гірничі роботи за професією “прохідник підземний дільниці підготовчих робіт”, що передбачена Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 24.06.2016 №461. Періодами відпустки без збереження заробітної плати є: 05.04.2022 - 08.04.2022, 12.04.2022 – 30.04.2022, 16.05.2022 – 22.05.2022, прогул: 02.05.2022 – 15.05.2022.
Враховуючи те, що трудова книжка містить записи про роботу позивача “прохідником підземним з повним робочим днем під землею” у період з 16.04.2024 по 29.07.2024, а також до заяви про призначення пенсії надана довідка ВП “Шахтоуправління “Добропільське” ДП “Добропіллявугілля-видобуток” від 29.07.2024 №371, що містить інформацію про пільговий характер роботи у цей період,  суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні вказаного періоду до підземного пільгового стажу (Списк №1)  на провідній професії (“прохідник”), що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку що під час прийняття рішення від 08.08.2024 №057350007560 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів, не зарахувало до  пільгового стажу відповідні періоди роботи.
З огляду на викладене, застосовуючи механізм захисту права позивача на призначення пенсії, порушеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області,  суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, позов належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.08.2024 №057350007560 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 31.07.2024 із зарахуванням до пільгового підземного стажу (Список №1) періодів роботи з 17.09.2007 по 15.12.2007, з 09.09.2008 по 08.11.2008, з 10.05.2010 по 01.06.2010, з 01.08.2012 по 19.09.2012, з 08.10.2012 по 18.10.2012, з 16.04.2024 по 29.07.2024  на провідній професії (“прохідник”),  що дає право на призначення пенсії за умови зайнятості на таких роботах не менше 20 років, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/6359/24 - залишити без задоволення.                                           
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/6359/24 - залишити без змін.                                                      
Повне судове рішення складено 03 квітня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.В. Геращенко

                                                                                                               Е.Г. Казначеєв