УХВАЛА
 
25 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 935/2232/19
провадження № 61-5019во25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу, а також про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
 
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
 
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 .
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у цій справі відмовлено (провадження № 61-9535ск22).
 
Ухвалами Верховного Суду від 15 березня 2024 року, від 17 квітня 2024 року, від 16 травня 2024 року, від 18 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику (провадження № 61-18205во23, № 61-5374во24, № 61-6831во24, № 61-8573во24).
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі повернуто заявникові. Дії заявника визнано зловживанням процесуальними правами (провадження № 61-9657во24).
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі повернуто заявникові. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 908,40 грн (провадження № 61-11513во24).
 
Ухвалами Верховного Суду від 21 листопада 2024 року, від 24 грудня 2024 року, від 27 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі залишено без розгляду та повернуто заявникові. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 3 028,00 грн (провадження № 61-15349во24, № 61-16907во24, № 61-1007во25).
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року, а також скасування ухвал Верховного Суду про накладення штрафу повернуто заявнику (провадження № 61-2655во25).
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 для перегляду за виключними обставинами з підстав, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України, у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернуто заявникові (провадження № 61-2655во25).
 
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою для перегляду судових рішень у цій справі за виключними обставинами з підстав, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України та скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, а також ухвал Верховного Суду від 15 серпня 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу в цій справі повернуто заявникові (провадження № 61-3701во25).
 
У квітні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про забезпечення позову шляхом розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб.
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі (провадження № 61-4608ск25).
 
ОСОБА_1 у заяві посилається на частину шосту статті 148 ЦПК України, якою передбачено, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.
 
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою для перегляду судових рішень у цій справі за виключними обставинами з підстав, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України, скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу та забезпеченням позову.
 
Заява та додані до неї матеріали підлягають поверненню.
 
Верховний Суд вважає, що дії заявника з подання вказаної заяви є очевидним зловживанням процесуальним правом на її подання, проявом неповаги до чинних судових рішень, нехтуванням завданням цивільного судочинства та вимогами процесуального закону. Верховний Суд неодноразово повідомляв заявника, що неповноважний переглядати за виключними обставинами судові рішення, які він не ухвалював, не змінював і не скасовував. Такі судові рішення за наявності виключних обставин, зокрема і тієї, про яку стверджує заявник (пункт 3 частини третьої статті 423 ЦПК України), може переглянути лише той суд, який їх ухвалив, а не інший (частини перша та друга статті 425 ЦПК України). 
 
Незважаючи на всю цю інформацію, добре знаючи, які саме суди першої й апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення, котрі заявник хоче переглянути за виключними обставинами, заявник продовжив безпідставно подавати заяву про перегляд усіх тих судових рішень до Верховного Суду, який їх не ухвалював і які не має повноважень переглядати у зв`язку з виключними обставинами. Це продовжується навіть після визнання дій заявника зловживанням процесуальними правами та подальшим накладенням на нього штрафів. З огляду на вказане чергову таку заяву слід повернути заявникові.
 
Крім того, Верховний Суд повідомив заявника, що вирішення питання про забезпечення позову правилами Глави 2 Розділу V ЦПК України «Касаційне провадження» не передбачене та до компетенції Верховного Суду не належить.
 
Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 1 і 7 частини другої статті 43 ЦПК України).
 
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
 
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України).
 
За змістом частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами будь-які дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.
 
Верховний Суд в ухвалах від 10 липня2024 року, 15 серпня 2024 року, 21 листопада 2024 року, 24 грудня 2024 року та 27 січня 2025 року визнав дії заявника щодо неодноразових звернень до суду касаційної інстанції із заявами про перегляд за виключними обставинами судових рішень судів першої й апеляційної інстанцій зловживанням процесуальними правами. Однак заявник вкотре подав заяву про перегляд тих судових рішень у зв`язку з виключними обставинами. Такі дії заявника не спрямовані на виконання завдання цивільного судочинства, є недобросовісною поведінкою, явним зловживанням відповідним процесуальним правом і проявом неповаги до остаточних судових рішень Верховного Суду.
 
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).
 
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).
 
Отже, Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за виключними обставинами судових рішень, скасування ухвал Верховного Суду, забезпечення позову  та доданих до неї матеріалів виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим заява підлягає поверненню заявнику.
 
Верховний Суд звертає увагу заявника, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 148 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 2, 43, 44, 148, 149, 260, 261, 400, 423, 427 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу, а також про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до заяви матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя 	А. І. Грушицький