Справа № 144/37/25
Провадження № 22-ц/801/1020/2025
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарук О. П.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року	Справа № 144/37/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,
секретар судового засідання Куленко О. В.,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Чернілевською Русланою Віталіївною, на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Бондарук О. П. в смт. Теплик, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -
встановив:
01 січня 2025 року, використовуючи засоби поштового зв`язку, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за:
- кредитним договором № 23667-10/2023 в розмірі 40 384 грн, з яких: 8 200 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 185 - сума заборгованості за відсотками;
- договором позики № 4958481 в розмірі 39 250 грн, з яких: 10 000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 250 грн сума заборгованості за відсотками;
- договором позики № 79827761 в розмірі 16 310 грн, з яких: 5 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 320 грн – сума заборгованості за відсотками; 9 990 грн сума заборгованості за пенею.
Загалом просило стягнути заборгованість за договорами розмірі 95 945,00 грн.
Також позивач просив стягнути з відповідача понесенні судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості закредитним договором № 23667-10/2023, позивач вказав, що 17 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит в розмірі 8 200 грн на 360 днів, наданий кредит, клієнт зобов`язувався погасити в останній день строку кредитування: 10 жовтня 2024 року. Процентна ставка становить 2,50% в день, клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів.
21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21032024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс кредит» відступило позивачу за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до Реєстру боржників набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 385 грн, з яких: 8 200 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 32 185 грн – сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умов Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 23667-10/2023 від 17 жовтня 2023 року в сумі 40 385 грн, яку позивач і просить стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості задоговором позики № 4958481 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), позивач послався на те, що 03 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формібуло укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн на 30 днів, базова процентна ставка за перший день 22,21% (фіксована) користування. Базова процентна ставка з другого дня користування 3,00 % (фіксована). Дата повернення позики 02 листопада 2023 року.
Відповідно до Реєстру боржників № 19 від 27 лютого 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 39 5250 грн, з яких: 10 000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 250 грн – сума заборгованості за відсотками.
В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості задоговором позики № № 79827761 (надалі – Договір 3) послався на те, що 17 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формібуло укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн на 30 днів. Дата повернення Позики 16 травня 2024 року, денна процентна ставка/день 0,88%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,70 %.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги за вказаними договорами позики. 
Відповідно до реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 16 310 грн з яких: 5 000 сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 320 грн сума заборгованості за відсотками, 9 990 грн сума заборгованості за пенею.
Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість за кредитними договорами в сумі 95 945 (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн, а також судові витрати в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що відповідачем умови Кредитних договорів не виконувались, розмір відсотків ним був погоджений, отже їх нарахування є правомірним. Нарахування пені було передбачено договором № 79827761, в якому сторони узгодили детальний перелік складових загальної вартості кредиту (а. с. 33 – 36). Натомість стороною відповідача не спростовано заявлений позивачем розмір заборгованості по тілу кредитів, відсотках та пені, які нараховані відповідно до умов договорів. 
Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Чернілевську Р. В., 25 березня 2025 року через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути судові витрати з позивача. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд не звернув уваги на ту обставину, що проценти за договорами нараховані поза межами строку кредитування, не дав оцінки розрахунку, наведеному відповідачем у відзиві на позовну заяву. Неправомірно суд стягнув і пеню за договором позики № 79827761, адже в період воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання, передбаченого статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця неустойку (штраф, пеню). Суд безпідставно вважав, що позивач як новий кредитор не може надавати первинні банківські документи, не врахувавши при цьому численну судову практику, що позивач зобов`язаний довести перерахування коштів на банківську картку позичальника
01 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, до відзиву долучено інформаційні довідки про перерахунок 17.10.2023 року на рахунок відповідача 8 200 грн, про перерахунок 03.10.2023 року 10 000 гривень, , а також розрахунки заборгованості.
Апеляційний суд приймає нові докази, надані позивачем, оскільки вони сприяють встановленню об`єктивної істини по справі та не погіршують становища відповідача як особи яка подала апеляційну скаргу.
В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає вимогам закону.
По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:
-17 жовтня 2023 року між ТОВ « Аванс кредит» та ОСОБА_1 було в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 23667-10/2023, відповідно до умов якого сума кредиту 8 200 грн, на строк 360 днів, зі сплатою 2,5 % в день, кредит надається в безготівковій формі, включаючи використання реквізитів платіжної кратки 4323-35хх-хххх-2895(а. с. 8-11);
- відповідно до інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 17.10.2023 року 0 20 год 20 хв., маска карти 4323-35хх-хххх-2895, номер транзакції в системі iPay.ua – 297705191, призначення платежу: зарахування 8 200 грн на картку (а.с.130);
- 21 березня 2024 року між ТОВ Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 21032024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стало новим Кредитором у зобов`язанні (а. с. 14-16);
- відповідно до Витягу з реєстру боржників від 21 березня 2024 року до Договору факторингу № 21032024 від 21 березня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 23667-10/2023 в сумі 40 385 грн, з яких 8 200 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 185 грн – сума заборгованості за відсотками (а. с. 18);
- 03 жовтня 2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 4958481, відповідно до умов якого цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 1 вказаного Договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (позику) в розмірі 10 000 грн на строк 30 днів, зі сплатою процентів за перший день в розмірі 22,21 %, надалі – 3 %, рахунок позичальника НОМЕР_1 (а .с. 22-25);
- відповідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», 03.10.2023 року було здійснено платіж на суму 10 000 грн, отримувач ОСОБА_2 , маска картки НОМЕР_1 (а.с.131);
- 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ»  стало новим Кредитором у зобов`язанні (а. с. 26-27);
- згідно Додаткової угоди до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року № 20 від 27 лютого 2024 року, положення якої діють виключно реєстру боржників № 17, 18, 19 від 27 лютого 2024 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а позивач набув право вимоги грошових коштів до відповідача у обсязі та на умовах, визначених цією додатковою угодою, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (а. с. 29);
Відповідно до реєстру боржників № 19 від 27 лютого 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 4958481 в сумі 39 250 грн, з яких 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 250 грн –сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн – сума заборгованості за пенею (а. с. 31);
- 17 квітня 2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 79827761, в якому зазначено, що цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 1 вказаного Договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (позику)в розмірі 5 000грн на 30 днівА позичальник зобов`язується повернути кошти зі сплатою процентів в розмірі 0, 88 % в день, а за понадстрокове використання коштів – в розмірі 2,7% в день, а також 2,7 % пені в день; номер платіжного засобу позичальника НОМЕР_2 (а. с. 33-35);
- згідно Додаткової угоди до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року № 37 від 25 вересня 2024 року, положення якої діють виключно реєстру боржників № 31, 32, 33 від 25 вересня 2024 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача у обсязі та на умовах, визначених цією додатковою угодою, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (а. с. 37);
- відповідно до реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 79827761 в сумі 16 310 грн, з яких 5 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 320 грн –сума заборгованості за відсотками; 9 990 грн – сума заборгованості за пенею (а. с. 39).
Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).
За змістом статті 526, частини 1 статті 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із кредитного договору від 17 жовтня 2023 року № 23667-10/2023 укладеному між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ОСОБА_1  (а. с. 8-10), апеляційний суд зазначає таке.
В справі що розглядається встановлено, що кредитний договір № 23667-10/2023 з ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, Додатком № 1 (а. с. 11) до якого є Графік платежів (а.с.11 на звороті), Додатком № 2 – Паспорт споживчого кредиту (а.с.12-13). Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину:сума кредиту 8 200 грн (пункт 1.1); строк надання кредиту 360 днів, дата погашення кредиту 10 жовтня 2024 року (пункт 1.2); процента ставка становить 2,50 % в день (пункт 1.4.1); Клієнт зобов`язується сплачувати проценти – кожні 25 днів (пункт 1.5); Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4323 – 35хх-хххх-2895 (пункт 1.6)
Усі підписані позичальником документи містять персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, а також номер картки, на яку перераховуватимуться грошові кошти. 
Надане позивачем Платіжне доручення (а. с. 130) підтверджує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало кошти на суму 8 200,00 грн., маска картки НОМЕР_2 .
Як вбачається із заявленої позивачем вимоги, проценти нараховані за 157 днів (8 200 х 2,5 % х 157 = 32 185 грн), включаючи день видачі кредиту, що передбачено пунктом 3.3 укладеного договору та до моменту відступлення права вимоги 21 березня 2024 року(після відступлення права вимоги проценти новим кредитором не нараховувались), тобто в межах строку кредитування, узгодженого сторонами.
Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, проценти нараховані вірно, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із договору позики № 4958481 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 03 жовтня 2023 року, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (а. с. 22 – 24), апеляційний суд зазначає таке.
По справі встановлено, що 03 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4958481 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (а. с. 22 – 24), підписаний електронними підписами. За умовами укладеного Договору, сума позики 10 000 грн (пункт 2.1), строк кредитування 30 днів (пункт 2.2.), базова процентна ставка за перший день користування 22,21% (пункт 2.3); базова процентна ставка з другого дня користування 3,00 %, дата повернення позики 02 листопада 2023 року(пункт 2.4). Відповідно до пункту 4, проценти за Договором нараховуються щоденно, включаючи з дати отримання проте не довше 90 днів зі спливу первісного строку кредитування.
Надане позивачем Платіжне доручення 13c12f44-e38b-4f33-9e65-7af8a65d5b39 (а.с. 131) підтверджує, що ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» перерахувало 03.10.2023 року кошти на суму 10 000,00 грн на ЕПЗ № НОМЕР_1 , номер якої був зазначений у договорі позики як рахунок позичальника (пункт 28).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неправильності нарахування процентів, апеляційний суд зазначає таке: з урахуванням досягнутих домовленостей, обумовлені догвором проценти за користування грошима можуть нараховуватися не більше 120 днів (30 + 90). Отже, за перший день кредитування розмір процентів 22,21, що становить 2 221 грн ( 10 000 х 2,2,21%), за наступні 29 днів 8 700 грн ( 10 000 х 3% х 29). Як вбачається із заявленої позивачем вимоги, він окрім 30 перших днів кредитування здійснив нарахування процентів ще за 60 дні (10 000 х 3% х 60), що відповідає пункту 4 Договору. Після відступлення права вимоги новий кредитор (позивач) не здійснював нарахування процентів.
Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, проценти нараховані вірно, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із кредитного договору № 79827761 від 17 квітня 2024 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (а. с. 33 – 35), апеляційний суд зазначає таке.
По справі встановлено, що 17 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики, підписаний електронними підписами, за умовами якого сума кредиту 5 000,00 грн (пункт 2.1); строк кредитування 30 днів, дата повернення Позики 16 травня 2024 року, денна процентна ставка 0,88%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,70 %, пеня 2,7 % в день (пункт 2.2).
Як вбачається з заявлених позивачем вимог, нарахування процентів здійснено за період, що був обмовлений в договорі (30 днів): 5 000 х 0,88% х 30 = 1 320 грн.
Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, проценти нараховані вірно, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Разом з тим, стягуючи пеню за цим договором в розмірі 9 990 грн, суд припустився помилки. 
Так, дійсно сторони договору в пункті 2.2 обумовили сплату пені в розмірі 2,7 %. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 N 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".
Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23.
Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені, відтак позивачеві слід відмовити у стягненні пені в розмірі 9 990 грн за кредитним договором № 79827761 від 17 квітня 2024 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 та як наслідок. Доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування, зміни судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного в мотивувальній частині цієї постанови, апеляційний суд виснує, що рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року слід скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пені за Договором позики № 79827761 від 17 квітня 2024 року та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Зважаючи на те, що резолютивна частина оскаржуваного судового рішення не містить розмежування по кожному з трьох договорів, за якими вирішується питання стягнення заборгованості, тому, не зважаючи на правильність прийнятого судом рішення , резолютивну його частину слід змінити, виклавши її в редакції цієї постанови.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Позивач поніс наступні витрати: 3 028 грн судового збору за подання позовної заяви (а. с. 1), відповідач поніс судові витрати у виді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн (а. с. 115).
Позивачем було заявлено вимогу про стягнення 95 945 грн, до задоволення підлягає сума в 85 955 грн, що становить 89,59 процентів. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 712,72 грн (3028 х 89,59%) понесених судових витрат, а з позивача на користь відповідача слід стягнути 378,26 грн (3633,60 х 10,41%) понесених нею судових витрат.
З урахуванням положень частини 10 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 334,46 грн ( 2 712,72 – 378,26).
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Чернілевською Русланою Віталіївною, задовольнити частково.
Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пені за Договором позики № 79827761 від 17 квітня 2024 року та в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове судове рішення: 
«Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в стягненні з ОСОБА_1 9 990 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень заборгованості за пенею за Договором позики № 79827761 від 17 квітня 2024 року. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 334 (дві тисячі триста тридцять чотири) гривні 46 копійок понесених ним судових витрат.»
В іншій частині рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року змінити, виклавши резолютивну частину в редакції цієї постанови:
«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 85 955 гривень заборговансоті, а саме:
-за Договором про надання фінансового кредиту № 23667-10/2023 від 17 жовтня 2023 року в розмірі 40 385 (сорок тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень, з яких: 8 200 (вісім тисяч двісті) гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 185 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень – сума заборгованості за відсотками;
- за Договором позики № 4958481 в розмірі 39 250 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, з яких 10 000,00 (десять тисяч) гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 250 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень сума заборгованості за відсотками;
- за Договором позики № 79827761 в розмірі 6 320 (шість тисяч триста двадцять) гривень, з яких 5 000,00 (п`ять тисяч) – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 320 (одна тисяча триста двадцять) гривень сума заборгованості за відсотками».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 28 квітня 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Головуюча                                                                Т. М. Шемета

Судді                                                                                О. Ю. Береговий
                                       
                                                                        О. С. Панасюк