УХВАЛА

23 квітня 2025 року 
м. Київ
справа №200/6644/24
провадження № К/990/14178/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Мартинюк Н. М., Мацедонської В. Е.,
перевіривши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплачених сум,
у с т а н о в и в :
04 квітня 2025 року зазначену касаційну скаргу сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд».
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції по нарахуванню та здійсненню виплат грошового забезпечення щодо невиплати індексації грошового забезпечення за серпень 2024 року в сумі 1578 (одна тисяча п`ятсот сімдесят вісім) гривень 10 коп.;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 заборгованість по індексації грошового забезпечення за серпень 2024 року в сумі 1578 (одна тисяча п`ятсот сімдесят вісім) гривень 10 коп. (без вирахування податків і зборів);
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції по нарахуванню та здійсненню виплат грошового забезпечення щодо невиплати частини грошового забезпечення за серпень 2024 року в сумі 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) гривень 05 коп.;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції заборгованість по виплаті частини грошового забезпечення за серпень 2024 року в сумі 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) гривень 05 коп. (без вирахування податків і зборів);
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції по нарахуванню та здійсненню виплат додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за серпень 2024 року в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції заборгованість по грошовому забезпеченню по виплаті додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 з 01 серпня 2024 року по дату фактичного розрахунку (без вирахування податків і зборів);
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не ознайомленню з нормативним актом (наказ НПУ, наказ ДПП, розпорядження, наказ по особовому складу, наказ по управлінню тощо) відповідно до якого грошове забезпечення за серпень 2024 року нараховано та виплачено не в повному обсязі;
- визнати протиправним та скасувати наказ НПУ, наказ ДПП, розпорядження, наказ по особовому складу, наказ по управлінню тощо відповідно до якого грошове забезпечення ОСОБА_1 за серпень 2024 року нараховано та виплачено не в повному обсязі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року, за період з 16 серпня 2024 року до 18 серпня 2024 року у сумі 967 гривень (дев`ятсот шістдесят сім) 74 копійки.
Стягнено з Департамент патрульної поліції на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 16 серпня 2024 року до 18 серпня 2024 року у сумі 967 гривень (дев`ятсот шістдесят сім) 74 копійки, з відрахуванням обов`язкових платежів.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Департамент патрульної поліції оскаржив їх у касаційному порядку.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В обґрунтування права на касаційне оскарження автор скарги вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зокрема зазначає, про те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Перевіривши викладені доводи та надавши їм оцінку, Суд зазначає, що вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, автором касаційної скарги не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать про те, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.
Твердження автора скарги про те, що справа становить виняткове значення для нього не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги автора скарги у цій справі в якусь особливу категорію спорів. Такі покликання автора скарги мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, а тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.
Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що автором касаційної скарги не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 200/6644/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплачених сум.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    Н. М. Мартинюк

                                                                                                    В. Е. Мацедонська