Справа № 133/92/25 
Провадження № 33/801/561/2025
Категорія: 149 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк О. О.
Доповідач: Мішеніна С. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2025 року	м. Вінниця	

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Жовнірчука  О.І.  в інтересах   ОСОБА_1  на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.03.2025 року  про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 
до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП
ВСТАНОВИВ :
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.03.2025 року   визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Захисник Жовнірчук О.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив поновити пропущений строк на оскарження постанови, постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницького скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення. 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивовано тим, що  ОСОБА_1    не був присутній при розгляді справи у суді , так як є військовослужбовцем і копію оскаржуваної постанови отримала  мати  ОСОБА_1  13.05.2025 року. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду надіслано до реєстру 02.05.2025, надання загального доступу 05.05.2025, що підтверджується копією рішення суду із Єдиного реєстру судових рішень.
Доводи апеляційної скарги захисника, мотивовано тим, що притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки диспозиція статті ч. 5 ст. 125 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених, частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП, а не ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Захисник вказує на те, що із офіційного сайту «Єдиний державний реєстр судових рішень» вбачається, що постанова суду першої інстанції від 03.03.2025 року була надіслана судом для офіційного розміщення тільки 02.05.205 року, тримісячний строк для притягнення ОСОБА_1 сплив 06.04.2025 року, а суд ухвалив рішення від 03.03.2025 року, тобто ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням вимог ст.38 КУпАП. 
Захисник Жовнірчук О.І. в судове засідання до Вінницького апеляційного суду не з`явився, у телефонну режимі повідомив, що станом здоров`я не може з`явитися, просив апеляційний розгляд проводити без його участі. 
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд прийняв рішення щодо ОСОБА_1 за його відсутності.
Копія постанови від 03.03.2025 року отримана матір`ю ОСОБА_1 13.05.2025 року
Апеляційну скаргу подано захисником 20.05.2025 року, тобто в десятиденний строк на апеляційне оскарження з дня отримання копії постанови суду.
За таких обставин, суд вважає, що наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисником ОСОБА_2 доведено, тому наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді справи судом першої інстанції виконані.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП ґрунтується на доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
На думку сторони захисту у діях ОСОБА_1 відсутні склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП .
Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , що полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто вчинення повторно протягом року правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КуПАП.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п.п. «а» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
В дотримання ст. 251 КУпАП суд першої інстанції, приймаючи рішення щодо ОСОБА_1 , врахував обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 214050 від 06.01.2025 року, перевірив та оцінив докази, наявні у матеріалах справи. 
Досліджені та перевірені місцевим судом докази поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 214050 від 06.01.2025, водій ОСОБА_1 06.01.2025 о 12:05 в с. Махнівка на АД М-21 242 км, ОСОБА_1 керував т/з HYNDAI TUCSON, н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУПАП (постанова ЕНА №3490388 від 19.11.2024), чим порушив п. 2.1.А ПДР., за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 214050 від 06.01.2025 року чітко викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, які склали протокол про адміністративне правопорушення з дотриманням положень ст. 255, ст. 256 КУпАП.
Те, що ОСОБА_1 повторно вчинив протягом року правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП підтверджується витягом з адмінпрактики з бази ІПНП відносно ОСОБА_1 , з якої убачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, вчинене 16.11.2024 року ( постанова № 3490388 серія ЕАН), яка на виконання була направлена до Вижницького ВДВС в Чернівецькій області, витягом з бази ІПНП,згідно якого08.08.2018 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії А1, А, В1, В, С1, С, видане ТСЦ 7341. 
Також вина   ОСОБА_1   підтверджується   рапортом  інспектора  взводу  №1 роти №2  батальйону  патрульної  поліції  з обслуговування  Хмільницького  району  у Вінницькій  області  ДПП капрала  поліції  Мазура О. від 06.01.2025 року, в якому  викладено обставини, які відповідають  змісту  протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 214050 від 06.01.2025року.
Дійсно у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна постанова про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення 06.01.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги захисника, що суд, приймаючи рішення, невірно послався як на підставу притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП на постанову про притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника Жовнірчука О.І. не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність прийнятого у справі рішення.
Підстави для закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.
Твердження апеляційної скарги захисника Жовнірчука О.І. про можливість застосування до ОСОБА_1 вимог ст. 38 КУпАП є безпідставними.
Те, що оскаржувана постанова суду від 03.03.2025 року була надіслана Козятинським міськрайонним судом для офіційного розміщення до Єдиного державного  реєстру судових рішень 02.05.2025 року не є підставою для закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП.
Обставин, які б виключали провадження у справі про адміністративне правопорушення , на що є посилання у апеляційній скарзі відповідно до ст.247 КУпАП, не встановлено.
Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП із урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження за ст.247 КУпАП відносно ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, 
                                              П О С Т А Н О В И В:
Поновити  строк на апеляційне оскарження.
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги. 
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.03.2025 року про притягнення   ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП  залишити без змін.
   Постанова оскарженню не підлягає.

   Суддя: Світлана МІШЕНІНА