П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 р. Категорія: 112010200	м. Одеса	Справа № 420/31659/24	
Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,
час і місце ухвалення: письмове провадження,
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просив суд: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування показника середньої заробітної плати у розмірі 7 994, 47 грн. при призначені Позивачу пенсії за віком на підставі заяви від 19.08.2024р.; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком Позивачу з 19.08.2024р. (дата звернення), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2021, 2022, 2023 роки), з урахуванням фактично виплачених сум, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером та отримував з жовтня 2019 р. пенсію за вислугу років. У зв`язку із досягненням 60-річного віку Позивач 19.08.2024 р. звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та переходом на пенсію за віком. З 19.08.2024 р. відповідачем призначено позивачу пенсію за віком у розмірі 8 474, 70 грн. У зв`язку із тим, що вказаний розмір пенсії на думку позивача є заниженим представником позивача було здійснено запит до відповідача щодо надання інформації про порядок здійсненого розрахунку при призначені пенсії та який показник середньої заробітної плати був застосований при призначені пенсії за віком. 01.10.2024р. представником позивача засобами електронної пошти було отримано відповідь відповідача, відповідно до якої вбачається, що при призначені позивачу пенсії за віком відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати у розмірі 7 994, 47 грн. (за три календарні роки 2014-2016). Вказані дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати у розмірі 7 994, 47 грн. при призначені позивачу пенсії за віком є протиправними, наслідком чого є призначення пенсії у меншому розмірі ані ж має бути, внаслідок чого Позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позов задоволено. Визнано  протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування показника середньої заробітної плати у розмірі 7 994, 47 грн. (за 2016-2018 роки) при призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі заяви від 19.08.2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 19.08.2024 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2021, 2022, 2023 роки), з урахуванням фактично виплачених сум. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській  області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 1 211, 20 грн. судового збору.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні, який з 10.10.2019 було призначено пенсію за вислугу років. 19.08.2024 позивач звернувся до Головного управління із заявою про перехід на інший вид пенсії (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком) відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. За заявою від 19.08.2024 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, застосовано показник середньої заробітної плати у розмірі 7 994, 47 грн. (3764, 40 грн. - за 2014, 2015, 2016 роки х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796). Позивач звернувся саме з заявою про перехід на інший вид пенсії, а не про призначення, про що поставив власноруч підпис у заяві за призначенням/перерахунком. За заявою від 20.05.2024 позивача переведено на пенсію за віком за нормами Закону № 1058-IV. Головне управління вірно застосувало показник середньої заробітної плати за 2014-2016 з урахуванням індексації, як це передбачено ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV. Позивачу у переведенні на інший вид пенсії із застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022, 2023 роки відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав. Законних підстав для задоволення вимоги Позивача щодо визнання протиправними дії Головного управління щодо відмови позивачу у перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022, 2023 роки з урахуванням раніше виплачених сум не має. Таким чином, Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів позивача, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України. Враховуючи це, дії Головного управління не можуть вважатися протиправними, а позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. Позивач у позові просить суд стягнути з Головного управління на свою користь судові витрати. Зазначена позовна вимога суперечить нормам чинного законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.10.2019 року отримував пенсію за вислугу років як робітники локомотивних бригад, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що підтверджується рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі №155250004981 від 24.10.2019 року. Страховий стаж позивача визначено 36 років 8 місяців 16 днів. Середній заробіток за 2016-2018 роки 6 188, 89 грн.
19.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Головного управління ПФУ в Одеській області про перехід на інший вид пенсії, на пенсію за віком. 
Рішенням Суворовського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі № 155250004981 від 27.08.2024 року визначено пенсію ОСОБА_1 за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Страховий стаж позивача визначено 39 років 8 місяців 1 день (а.с. 11зв.). 
При проведенні розрахунку пенсії за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, 27.08.2024 року пенсійним органом враховано середню заробітну плату  за 2016-2018 роки3764,40 грн, що підтверджено розрахунком (а.с.15).
27.09.2024 року представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з адвокатським запитом щодо застосування показника  середньої заробітної плати при розрахунку пенсії ОСОБА_1 
01 жовтня 2024 року в листі № 1500-0308-8/149496, Головне управління  ПФУ в Одеській області повідомило, що при переведенні з пенсії за вислу років на пенсію за віком, згідно заяви від 19.08.2024 ОСОБА_1 , застосовано показник середньої заробітної плати у розмірі 7 994, 47 грн. (а.с. 15 зв.).
Позивач не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо  застосування показника середньої заробітної плати у розмірі 7 994, 47 при призначені позивачу пенсії за віком на підставі заяви від 19.08.2024 року, звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право з 19.08.2024 року на виплату пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:
Приписами Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії:  за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. 
Відповідно до п. “а” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
В ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно з положеннями статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. 
В ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Зі змісту зазначених положень вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший вид. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії за цим же законом є незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 10.10.2019 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” та з 19.08.2024 року позивачу за його заявою Суваровським об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі призначено пенсію за віком згідно  Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV. 
Приписами Закону України “Про пенсійне забезпечення” № 1788-ХІI, передбачено інші підстави та порядок призначення пенсії в порівнянні з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV, встановлено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу вищевикладених норм вбачається, що приписами ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17 зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Судом встановлено, що позивачу 30.06.2010 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” № 1788-XII. При цьому, в подальшому з 15.08.2024 року позивачу за його заявою Ізмаїльським об`єднаним управлінням ПФУ призначено пенсію за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV
Отже позивач 19.08.2024 року звертався до відповідача із заявою про призначення іншої пенсії  (за віком) за іншим законом, а саме Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” .
Тому, 27.08.2024 року при прийнятті рішення № 155250004981 про призначення позивачці пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV необхідно було застосовувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням цієї пенсії, тобто за 2021-2023 роки, оскільки позивач набув право на призначення іншої пенсії за іншим Законом.
Аналогічний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 р. у справі № 400/293/19.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відмовляючи позивачу у обчисленні пенсії за віком згідно з ч. 2 статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, відповідачем помилково ототожнене поняття “переведення на інший вид пенсії” та “призначення пенсії”, внаслідок чого в розрахунку пенсії з 23.08.2024 року відповідачем неправомірно враховані показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні (2016-2018 роки)  не за той період, як це має бути для пенсії, яка призначена вперше відповідно до Закону № 1058-IV.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що  позивач має право з 19.08.2024 року на виплату пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки. 
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.01.2019 у справі № 577/2457/17 щодо аналогічних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначені норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
При цьому належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про   визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування показника середньої заробітної плати у розмірі 7 994, 47 грн. (за 2016-2018 роки) при призначені позивачу пенсії за віком на підставі заяви від 19.08.2024 р. та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу з 19.08.2024 р. (дата звернення), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2021, 2022, 2023 роки), з урахуванням фактично виплачених сум підлягають задоволенню. 
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року по справі № 420/31659/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

         Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
         Судді	  	А.Г. Федусик    О.І. Шляхтицький