П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 158/117/24
Провадження № 22-ц/4815/409/25

Головуючий у Рівненському районному суді
Рівненської області: суддя Гнатущенко Ю.В.
Ухвалу суду першої інстанції постановлено
13 січня 2025 року в м. Рівне
(фіксування судового засідання за допомогою 
звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось).

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Маринич В.В.

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач1 - ОСОБА_2 ;
відповідач2 - Ківерцівська міська рада Волинської області;

представники учасників справи:
позивача – адвокат Менік Віталій Вікторович;
відповідача1 – адвокат Курило Роман Миколайович;

за участі: ОСОБА_2 , її представника – адвоката Курила Романа Миколайовича і представника ОСОБА_1 – адвоката Меніка Віталія Вікторовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ківерцівської міської ради Волинської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
в с т а н о в и в :
       У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Ківерцівської міської ради Волинської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
       У січні 2025 року представник позивача - адвокат Менік В.В. подав заяву про забезпечення позову у справі, в якій просив: 1) заборонити приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В. вчиняти будь-які дії у спадковій справі №99/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги (далі також – ОГД) чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області.
       Заяву мотивовано тим, що від встановлення заявленого в позові юридичного факту залежить виникнення особистих та майнових прав ОСОБА_1 , зокрема, на успадкування транспортних засобів: марки DELTA 50QT, 2008 року випуску та марки SHINERAY XY150-17, 2020 року випуску, а також право отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби як особі, яка була членом сім`ї загиблого військовослужбовця - ОСОБА_3 .
       Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2025 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Меніка В.В. про забезпечення позову.
       Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В. вчиняти будь-які дії у спадковій справі за №99/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , що загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області.
       На судове рішення ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, де покликалася на її незаконність та необґрунтованість, що полягало в неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, та порушенні норм процесуального права. 
       На обґрунтування апеляційної скарги зазначала про помилковість висновку суду попередньої інстанції з того приводу, що вжиті заходи забезпечення позову не вплинуть на її права. Суд не звернув увагу на те, що у запереченнях на заяву про забезпечення позову були наведена відповідна мотивація і надані докази оформлення спадщини та призначення до виплати ОСОБА_2 розміру ОГД в сумі 7 500 000 гривень, які є безспірними, адже позовних вимог, за результатами розгляду яких унеможливлювалося б отримання вказаної суми, не заявлялось.
На її думку, суд попередньої інстанції не надав належної оцінки тому, що питання виплати ОГД не стосувалося підстав пред`явленого позову, а саме наміру успадкувати транспортні засоби. Вважає, що позивач після задоволення позову може стати спадкоємцем лише четвертої черги, тоді як є наявні спадкоємці першої та другої черг, які прийняли спадщину, і про це було відомо ОСОБА_1 . 
       З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позовної заяви.
       У поданому відзиві представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін. На його переконання, отримання ОСОБА_2 половини вказаної грошової виплати лише підтверджувало її недобросовісність та необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
       Інший відповідач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, хоча про таке право роз`яснювалося ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року.
       Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі, і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника,колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.
       Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
       Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову
       Положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії.
       Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
       За змістом ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
       Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
       Тобто у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
       Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
       Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Пред`являючи позов, ОСОБА_1 зумовлювала потребу встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу тим, що від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав на успадкування транспортних засобів: марки DELTA 50QT, 2008 року випуску та марки SHINERAY XY150-17, 2020 року випуску. 
Лише згодом, зокрема в поданих до суду першої інстанції клопотанні про залучення третьої особи та заяві про забезпечення позову, позивач покликалась й на те, що від встановлення факту залежить право отримання нею одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби як особі, яка була членом сім`ї загиблого військовослужбовця. 
       Як зазначив суд попередньої інстанції, вжиття заходів забезпечення позову не порушуватиме права ОСОБА_2 на отримання спадщини після смерті сина та отримання одноразової грошової допомоги, оскільки ці права вона уже реалізувала.
       Між тим, такі висновки є суперечливими та взаємовиключними у розрізі питання забезпечення позову.
       Так, отримання ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка складається з двох спірних транспортних засобів, підтверджується копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2024 року, виданим приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В. в спадковій справі №55/2023. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що подану 23 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка складалась з двох транспортних засобів, долучено до матеріалів спадкової справи №55/2023, а не як помилково зазначав суд попередньої інстанції - №90/02-14. При цьому останнім номером зазначалось повідомлення нотаріуса для ОСОБА_1 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. 
       Отже, покладення на нотаріуса заборони вчиняти відповідні дії є необґрунтованим та безпідставним, адже ці дії здійснені, тобто таке обтяження суперечить меті інституту забезпечення позову. 
       Крім того, суд не надав належної уваги тому, що за існуючих у справі обставин ОСОБА_2 має очевидні законні підстави для отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст. 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №2168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
       Таке право, на переконання ОСОБА_1 , може отримати й вона, проте інших осіб, які мали б таке суб`єктивне цивільне право або ж могли його здобути, встановлено не було.
       Як убачається з Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05 липня 2024 року за №144/168, ОСОБА_2 - матері загиблого ОСОБА_3 , відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі лише частини 15 000 000 гривень, тобто в сумі 7 500 000 гривень.
       За цих обставин право ОСОБА_2 на отримання зазначеної частки не є обмеженим та не є оспорюваним.
       Тому є неправомірною є заборона Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області.
       Цей захід не був необхідним та спрямованим на уникнення реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду. Без нього не були б порушені свободи та законні інтереси ОСОБА_1 , адже ОСОБА_2 отримує лише ОГД і всупереч засадам змагальності цивільного судочинства зворотного позивачем не доведено, а саме по собі застосування концепції негативного доказу є для цього юридично неспроможним.
       Тим паче, істотним є те, що заборона нараховувати та виплачувати зазначені грошові суми не має співвідношення до підстав позову, які стосувалися винятково отримання спадкових прав на два транспортні засоби. 
       Всупереч процесуальному законодавству ОСОБА_1 підстави позову шляхом подання відповідної письмової заяви не змінювала і не доповнювала.
Як убачається, суд попередньої інстанції увагу на наведені обставини не звернув, що призвело до постановлення ухвали, яка не може залишатися чинною.        
       Підставою для скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
       Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
       Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2025 року скасувати.
       Представнику ОСОБА_1 – адвокату Меніку Віталію Вікторовичу відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 15.04.2025

Головуючий:                         С.В. Хилевич 

Судді:                                 Н.М. Ковальчук

                                                                       С.С. Шимків