ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/6040/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І.,  Огородніка К.М., 

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу       ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2024
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2025

у справі №910/6040/21
за заявою Фізичної особи-підприємця Арутюнова Рубена Оганесовича
до Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод"
про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:
1. У квітні 2021 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Арутюнова Рубена Оганесовича про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод".
2. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.06.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод".
3. 19.01.2022 до суду надійшла заява розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 у справі № 910/6040/21, задоволено заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 ; визнано ОСОБА_1 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів ПАТ "Експериментальний механічний завод".
5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 у справі №910/6040/21.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
6. До Верховного Суду від ОСОБА_1 (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 у справі №910/6040/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника Целікова В.В. відмовити.
7. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
7.1. Суди неправильно застосували статті 11, 16, 509 Цивільного кодексу України, у визначенні моменту виникнення зобов`язання боржника перед кредиторами, застосувавши ці норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, постановах Верховного Суду: від 23.03.2021 у справі № 910/3191/20, від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19, від 30.03.2023 у справі № 910/13909/20, від 20.07.2023 у справі № 924/408/21,від 09.08.2018 у справі № 910/22788/15, від 22.01.2020 у справі № 910/8992/19, від 04.09.2024 у справі 908/3236/21, від 09.06.2022 у справі № 904/76/21, від 06.10.2022 у справі № 903/988/20, від 27.07.2022 у справі № 902/1023/19, від 09.03.2023 у справі № 904/6900/20, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, що призвело до неправильного визначення судами моменту виникнення у боржника обов`язку звернутись із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство через невиконані зобов`язання перед кредиторами та за відсутності майна та грошових коштів для виконання вказаних зобов`язань та погашення боргу.
7.2. Крім того, підставою касаційного оскарження є  п. 5 ч. 1 ст. 310 ГПК України, оскільки справу розглянуто за відсутності скаржника у суді першої інстанції. Скаржник належним чином не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
7.3. Також на думку Скаржника, підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду з питання застосування норми права у подібних правовідносинах - частини шостої статті 34 КУзПБ (у редакції Закону №  2971-IX від 20.03.2023), яка у цій справі неправильно застосована судами попередніх інстанцій та для правильності застосування якої Верховному Суду необхідно сформувати висновки:
- в питанні щодо неможливості притягнення саме керівника боржника до солідарної відповідальності у справ про банкрутство, оскільки така норма прямо протирічить частини шостої статті 34 КУзПБ (у редакції Закону № 2971-IX від 20.03.2023).
7.4. Скаржник вважає, що судами допущені порушення норм процесуального права, оскільки суди не взяли до уваги, не розглянули та не надали оцінки аргументам скаржника, які мали значення для вирішення спору щодо визначення суми активів боржника, проведення розподільчого балансу боржника між майном боржника та майном держави, що обліковується на балансі боржника, щодо обставин відсутності у боржника активів для задоволення відповідних вимог кредиторів.
7.5. В порушення п. 1 частини 1 статті 42 ГПК України, не було надано матеріалів справи на ознайомлення. Суди не надали правової оцінки відсутності у скаржника доступу до фінансово- господарських документів боржника та як наслідок щодо неможливості без доступу до матеріалів справи та фінансово-господарських документів надати належну оцінку аргументам арбітражного керуючого.
Відзиви
8. Від ФОП Артюнова Р.О. надійшов відзив на касаційну скаргу у якому наводяться аргументи проти її задоволення.
Інші заяви та клопотання
9. Відсутні.
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
10. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з  скасуванням оскаржуваних судових рішень і направлення справи у скасованій частині на новий розгляд до суду першої інстанції,  виходячи з наступного.
11.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
12. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
Подана заява мотивована тим, що за результатами проведення аналізу наявності ознак дій доведення до банкрутства та визначення ознак втрати платоспроможності ПАТ «Експериментальний механічний завод», розпорядником майна були визначені ознаки втрати платоспроможності, що підтверджується значенням коефіцієнту покриття менше одиниці та збитковою діяльністю боржника за проаналізований період (2016, 2017 та 2018 рік).
Як зазначає розпорядник майна, вказані обставини свідчать про те, що у керівника ПАТ «Експериментальний механічний завод» ОСОБА_1 виникло зобов`язання з 21 жовтня 2019 року у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки фінансовий стан підприємства мав ознаки надкритичної неплатоспроможності.
Відповідно до матеріалів реєстраційної справи Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» ОСОБА_1 здійснював повноваження Голови правління боржника у період з 01.03.2019 по 01.04.2021.
Заперечуючи проти задоволення заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника боржника, ОСОБА_1 у письмових поясненнях зазначає наступне.
Підпунктом 9.4.6.22 пункту 9 статуту Публічного акціонерного товариства «Експериментальних механічний завод» визначено, що до виключної компетенції наглядової ради товариства відноситься визначення ймовірності визнання товариства неплатоспроможнім внаслідок прийняття на себе зобов`язань або їх виконання.
З огляду на вказане положення статуту боржника, на думку ОСОБА_1 , голова правління товариства не наділений повноваженнями про прийняття рішення щодо банкрутства Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод», що нівелює можливість покладення на ОСОБА_1 солідарної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_1 зазначено, що розпорядником майна не враховано наявність у боржника майна, а саме: комунікацій Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» (водопровід, системи електропостачання, дорожнє покриття) за адресою АДРЕСА_1 , що, на думку ОСОБА_1 , що впливає на момент виникнення обов`язку органів управління звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Також, відсутній розподільчий баланс щодо наявності заборгованості за оплату комунальних послуг (світло, водопостачання, опалення) мешканців житлових будинків по АДРЕСА_2 , які були на балансі ПАТ «Експериментальний механічний завод». Натомість, розпорядником майна у поданій заяві вказано про наявність виконавчих проваджень щодо заборгованості ПАТ «Експериментальний механічний завод» по вказаним житловим будинкам).
Також, ОСОБА_1 вказано, що у зв`язку з припиненням з 01.04.2021 його повноважень як голови правління Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод», що підтверджується протоколом засідання наглядової ради від 01.04.2021, ОСОБА_1 не має доступу до бухгалтерських документів підприємства та не може, на його думку, нести відповідальність за дії або бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» щодо банкрутства товариства.
13. Відповідно до положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ "Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство" законодавець встановлює умови, за яких у боржника виникає обов`язок звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, а саме: боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
14. Якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.
15. Солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду. Будь-яких інших підстав притягнення до солідарної відповідальності Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено.
16. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04 вересня 2024 року у справі № 908/3236/21, відповідно до яких:
У положеннях КУзПБ відсутні конкретно визначені вимоги щодо форми звернення кредиторами своїх вимог до керівника боржника, тому таке звернення може відбуватися у формі заяви, клопотання тощо. Однак розгляд цих вимог, як і вимог про покладення солідарної відповідальності, здійснюється за правилами ГПК України в порядку, визначеному статтею 7 КУзПБ, у межах справи про банкрутство, в тому числі із урахуванням можливості застосування процесуального інституту об`єднання позовів (стаття 173 ГПК     України) (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №     904/76/21).
Що ж до характеру позову про покладення солідарної відповідальності, то слід зазначити, що позов кредитора (кредиторів) слід кваліфікувати як похідний, оскільки грошові суми солідарної відповідальності фактично є сумою збитків, завданих боржнику його керівником (членом органу управління) неподанням (несвоєчасним поданням) заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, попри загрозу неплатоспроможності боржника, оскільки наслідком невиконання (несвоєчасного виконання) керівником / органами управління боржника відповідного обов`язку під час загрози неплатоспроможності стала неможливість боржника задовольнити грошові вимоги кредитора, через що кредитор звертає такі вимоги до суб`єкта солідарної відповідальності, тим самим задовольняючи їх за відповідними зобов`язаннями боржника.
Стягнення коштів із члена органу управління боржника на підставі частини шостої статті 34 КУзПБ має здійснюватися на користь боржника з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси.
17. Суди попередніх інстанцій встановили, що:
- Станом на 31.12.2020 заборгованість Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" перед чотирма кредиторами (ФОП Арутюнов Р.О., КП "Київтеплоенерго", ПрАТ "АК "Київводоканал" та Головним управлінням ДПС у м. Києві) за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини, складала 19     954 900,84 грн.
- Розмір активів боржника станом на 31.12.2020 складав 15         946,00 тис. грн. (баланс Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" згідно з фінансовою звітністю малого підприємства, підписаною керівником ОСОБА_1).
18. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій встановили, що щонайменше станом на 31.12.2020 у Публічного акціонерного товариства "Експериментальний завод скловиробів" існувала загроза неплатоспроможності, оскільки загальний розмір зобов`язань боржника перевищував розмір його активів на 4 мільйона гривень. Вказана обставина відображена у поданій фінансовій звітності боржника, підписаній ОСОБА_1 , а також додатково підтверджується судом за наслідком дослідження кредиторської заборгованості боржника.
19. Разом з тим, встановивши наведені обставини, суди попередніх інстанцій задовольняючи заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 дійшли висновку лише про визнання    ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод».
20. Колегія суддів суду касаційної інстанції бере до уваги те, що грошові суми солідарної відповідальності фактично є сумою збитків, завданих боржнику його керівником (членом органу управління) неподанням (несвоєчасним поданням) заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, попри загрозу неплатоспроможності боржника.
21. Відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій дійшовши до висновку про задоволення заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника боржника не визначили суму збитків, завданих боржнику його керівником через неподання (несвоєчасне подання) заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, попри загрозу неплатоспроможності боржника, а також не вирішили питання щодо стягнення такої суми, що суперечить положенням частини шостої статті 34 КУзПБ та висновкам про застосування норм права, які зазначені у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04 вересня 2024 року у справі № 908/3236/21.
22. Неправильне застосування приписів частини шостої статті 34 КУзПБ стало підставою для того, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані докази у справі та не встановили наявність чи відсутність суми збитків, які були завдані боржнику його керівником через неподання (несвоєчасне подання) заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, попри загрозу неплатоспроможності боржника та не вирішили питання щодо стягнення такої суми, у випадку наявності підстав для задоволення заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника боржника.
23. Щодо доводу касаційної скарги Скаржника про те, що в питанні щодо неможливості притягнення саме керівника боржника до солідарної відповідальності у справ про банкрутство, оскільки таке притягнення прямо протирічить частині шостій статті 34 КУзПБ (у редакції Закону № 2971-IX від 20.03.2023) де зазначено, що органи управління боржника несуть солідарну відповідальність, колегія суддів суду касаційної інстанції вказує, що згідно ст. 97 ЦК України,   органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом, що є свідченням того, що і керівник боржника може бути притягнений до солідарної відповідальності у справ про банкрутство.
24. Також колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що додатковою підставою для спростування наведеного доводу касаційної скарги є те, що відповідно до висновку про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04 вересня 2024 року у справі №  908/3236/21,   визначення керівника боржника (а з урахуванням змін, внесених Законом України від 20.03.2023 №     2971-IX, - членів органів управління боржника) суб`єктом солідарної відповідальності узгоджується з положеннями частини першої статті 92 ЦК України, через що саме на керівника (членів органів управління) боржника покладений обов`язок у встановлених законом випадках ініціювати справу про банкрутство, і, відповідно, і нести відповідальність у разі невиконання цього обов`язку.
25. Окрім того, колегія суддів суду касаційної інстанції враховує, що стягнення коштів із члена органу управління боржника на підставі частини шостої статті 34 КУзПБ має здійснюватися на користь боржника з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси.
При цьому Суд враховує, що арбітражний керуючий, діючи від імені боржника і захищаючи його інтереси, опосередковано діє і в інтересах кредиторів, оскільки кошти, стягнуті на користь боржника, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів. Отже, відповідно до тлумачення виразі "подальше звернення кредиторів своїх вимог" у частині шостій статті 34 КУзПБ цю норму слід розуміти у тому числі і як звернення боржника з метою подальшого задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04 вересня 2024 року у справі № 908/3236/21).
26. Суди попередніх інстанцій не зазначили в оскаржуваних судових рішеннях про те, чи було звернення арбітражного керуючого Титаренка М.О. з заявою про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника боржника саме як звернення боржника, що є додатковою підставою для висновку про те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані докази у справі, які мають значення для повного, всебічного розгляду справи.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
27. Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
28. З урахуванням того, що неправильне застосування приписів частини шостої статті 34 КУзПБ стало підставою для того, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані докази у справі та не встановили наявність чи відсутність суми збитків, які були завдані боржнику його керівником через неподання (несвоєчасне подання) заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, попри загрозу неплатоспроможності боржника, а також не вирішили питання щодо стягнення такої суми, у випадку наявності підстав для задоволення заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника боржника,  колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України, дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та про скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи № 910/6040/21 в частині розгляду заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка  М.О. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу    ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 у справі №  910/6040/21  скасувати.

3. Справу № 910/6040/21 в частині розгляду заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               С.В. Жуков
Судді                                                                                             В.І. Картере
                                                                                           К.М. Огороднік