Справа № 462/1771/25                        Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л. 
Провадження № 33/811/748/25                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 29 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 29.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 , повторно протягом року, 10.03.2024 р. о 00:47 год. у м. Львові на вулиці Городоцька, 174 керував автомобілем Dodge, ky09zgn з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінки, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та місці зупинки відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтовано, при цьому зазначає, що працівниками поліції не встановлювалися ознаки алкогольного сп`яніння та необґрунтовано такі зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки проходить лікування після бойової травми та не вживає алкогольних напоїв.
На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та його захисник Винту Є.Ю. не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про дату та час розгляду справи вони були повідомлені належним чином судовими повістками від 22.05.2025 року, а отже за таких обставин у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи № 462/1771/25 та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №267324 від 10.03.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками поліції, оголошення працівником поліції причини зупинки транспортного засобу, виявлених ознак алкогольного сп`яніння вимоги про проходження огляду у встановленому порядку, на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився (а.с.4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.03.2025 року, яким засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с.2), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 10.03.2025 року для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким зафіксовано факт відмови останнього від проходження медичного огляду (а.с.5), довідкою УПП у Львівській області ДПП від 12.03.2025 року про те, що 08.08.2024 року постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).
Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, винесена законним складом суду, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 29 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.