УХВАЛА

28 квітня 2025 року 
м. Київ

справа №140/12470/24
адміністративне провадження № К/990/14383/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів -Жука А.В., Загороднюка А.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )  на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2025 року у справі №140/12470/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про:
- визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по день її фактичної виплати 27 жовтня 2023 року; 
- зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по день її фактичної виплати 27 жовтня 2023 року.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року   позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року про повернення позовної заяви справі №140/12470/24 - скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Не погоджуючись із таким рішенням суду апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 )  звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 3 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку.
У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд дійшов наступного висновку.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Питання можливості касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду про повернення позову та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, досліджувалося Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 березня 2025 року у справі  №380/970/24.
Так,  аналізуючи положення статті 328 КАС України, якою регламентовано право на касаційне оскарження різних видів судових рішень Верховний Суд у справі №380/970/24, з-поміж іншого, указав, що таке право доступне певному колу суб`єктів, визначеному частиною першою цієї статті, та щодо чітко окреслених судових рішень з процесуальних питань, які можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, які визначені в частинах другій і третій цієї норми процесуального закону.
У справі №380/970/24 Верховний Суд зауважив, що частиною першою статті 328 КАС України передбачена можливість касаційного оскарження рішень судів першої інстанції, якими закінчено судовий розгляд (частина третя статті 241 КАС України), після апеляційного перегляду справи, а також постанов суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Проте, таке оскарження можливе лише у випадку, якщо суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка звертається з касаційною скаргою.
Надалі у справі №380/970/24 Суд висновував, що передбачена можливість касаційного оскарження рішень судів першої інстанції, якими закінчено судовий розгляд (частина третя статті 241 КАС України), після апеляційного перегляду справи, а також постанов суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом і таке оскарження можливе лише у випадку, якщо суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка звертається з касаційною скаргою. Натомість частина друга зазначеної норми процесуального закону встановлює виключний перелік процесуальних рішень суду першої інстанції, які після їх перегляду апеляційним судом, можуть бути переглянуті в касаційному порядку. Частина третя зазначеної статті передбачає право на касаційне оскарження ухвал суду апеляційної інстанції, перелік яких також є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
За такого нормативно-правового регулювання, Верховний Суд у справі №380/970/24 констатував, що ухвали суду першої інстанції, які відповідно до частини другої статті 328 КАС України підлягають касаційному оскарженню, за своєю суттю є такими, що або мають певний вплив на права та обов`язки учасників процесу, який за своїм характером та природою може прирівнюватися до впливу, який має рішення суду, яким вирішено спір по суті (ухвали про: забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову), або перешкоджають реалізації учасникам процесу фундаментального права на доступ до суду, тобто перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема, ухвали про: повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі). Тому, на думку об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, якщо відповідне втручання чи обмеження щодо прав і свобод учасника адміністративного процесу усунуте судом апеляційної інстанції, а ухвала суду першої інстанції, яка становила таке втручання, скасована, то і відсутній предмет касаційного перегляду.
Ураховуючи те, що за змістом частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а у разі ухвалення судом апеляційної інстанції постанови про скасування такої ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, усуваються перешкоди для подальшого провадження у справі, об`єднана палата Верховного Суду у справі №380/970/24 дійшла висновку, що в силу положень КАС України суд касаційної інстанції не має повноважень для перегляду такої постанови апеляційного суду.
Враховуючи зазначене об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у справі №380/970/24 дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі (зокрема, ухвал про: повернення заяви позивачеві (заявникові), відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову (заяви) без розгляду, закриття провадження у справі), якою така ухвала була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду не може бути предметом касаційного оскарження.
Як слідує із матеріалів касаційної скарги, предметом оскарження у цій справі є постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції (про повернення позовної заяви), а справу направлено  для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Отже, з урахуванням висновку об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі №380/970/24, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції (про повернення позовної заяви), а справу направлено на розгляд суду першої інстанції,  не може бути предметом касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За наведеного правового врегулювання й обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Загороднюка А.Г. (наказ від 8 квітня 2025 року №1014/0/6-25)  розгляд цієї скарги відбувся по виходу судді із відпустки.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )  на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2025 року у справі №140/12470/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
А.Г. Загороднюк,
Судді Верховного Суду