ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2449/23  Номер провадження 22-ц/814/856/25	Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.Ю.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Чумак О.В.,
суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І., 
за участю секретаря Галушко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 жовтня 2024 року ухвалене суддею Морозовим В.Ю., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

 Позивачка ОСОБА_2 у листопаді 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
  В обґрунтування позову позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба – ОСОБА_3 .
Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем за правом представлення після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 , який був сином померлої ОСОБА_3 .
У січні 2023 року ОСОБА_2 звернулась у Горішньоплавнівську державну нотаріальну контору із заявою про вступ у спадщину та відповідно оформлення належних документів, з урахуванням Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року не пропустивши, як пояснили позивачу, строк для вступу в спадщину.
Листом Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори від 13.10.2023 року позивачці відмовлено в оформленні спадщини посилаючись на те, що 31 січня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень була оприлюднена постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 676/47/21 (провадження №61-8014св22), якою надано оцінку пункту 3 Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року, Верховний Суд вважає, що вона суперечить ст.ст.1270, 1272 ЦК України.
У зв`язку із воєнним станом в України, з травня 2022 року позивач перебуває за кордоном в м. Берліні, Німеччина. Оскільки позивачу в усній формі було повідомлено, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 року № 164, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж чотири місяці, позивачем було подано заяву до Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на початку січня 2023 року, яку було прийнято.
На даний час воєнний стан в України продовжено, позивач фактично перебуває за кордоном, про наявність листа про пропущення позивачем строку подання заяви про вступ в спадщину стало відомо від матері позивача.
Просила встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки вона з травня 2022 року перебуває за межами країни, а також враховуючи положення Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року вважала, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від  16 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задоволено.
Продовжено ОСОБА_2 строк для прийняття спадщини, визначено додатковий строк три місяці, достатній для прийняття спадщини як спадкоємця за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно визначив додатковий строк для прийняття спадщини, не встановивши наявність об`єктивних причин для його пропуску. Також, суд не витребував із нотаріальної контори копію спадкової справи стосовно спадкодавця ОСОБА_3 , не пересвідчився щодо наявності заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, а також обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про спадщину.
Вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання позивачки на неможливість звернення із заявою про прийняття спадщини в зв`язку з перебуванням за кордоном, оскільки вона могла реалізувати своє право, звернувшись до Посольства України, яке виконує консульські послуги.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Горішньоплавнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12 січня 2022 року, актовий запис №44, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.09.1996 року, актовий запис № 862, виданого відділом реєстрації запису актів громадського стану Октябрського району м. Полтави, батьком ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначений ОСОБА_4 . 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , матір`ю ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно з дозволом на перебування 125713028 від 11.05.2022 ОСОБА_2 надано дозвіл на перебування та дозволяється трудова діяльність в межах землі ОСОБА_5 . (а.с. 9-11)
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не мала можливості звернутися у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки в зв`язку з військовими діями вимушена була залишити територію України та виїхати за кордон. Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 року № 164, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття був зупинений на час дії воєнного стану, але не більше ніж чотири місяці, тому позивачка обґрунтовано розраховувала на те, що строк подачі нею заяви про прийняття спадщини не буде пропущений.
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду, приймаючи до уваги наступне.
Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 15, 16 ЦК Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої та третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними (див. постанову Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23).
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі№ 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, від 10 липня 2024 року у справі № 522/13476/23.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (див. постанову Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 548/2415/21).
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яка постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 доповнена пунктом 3, яким встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 р. № 719 редакцію пункту 3 постанови № 164 від 28 лютого 2022 року змінено та викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».
Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справі, що переглядається, предметом позову є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з посиланням на те, що позивачка в зв`язку із введенням військового стану з травня 2022 року перебуває за кордоном, а також, що Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» якою строк подачі заяви про прийняття спадщини зупинявся на час дії воєнного стану.
Відповідно до копії матеріалів спадкової справи № 119/2022, заведеної Горішньоплавнівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , 31.01.2023 року до нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_2 , подана 24.01.2023 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за правом представлення. Вказана заява посвідчена нотаріусом у м. Вроцлові, Республіка Польща.
Враховуючи те, що позивачка, перебувала за межами України з травня 2022 року, обґрунтовано сподівалась на те, що постановою КМУ № 164 від 28 лютого 2022 року про «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зупинено строки подачі заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 довела наявність об`єктивних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому наявні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України, для визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.
При цьому колегія суддів враховує, що пункт 3 Постанови КМ № 164 від 28 лютого 2022 року, який передбачав зупинення строків подачі заяв про прийняття спадщини на час дії воєнного стану виключений на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023, тобто після звернення ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини.
Не заслуговують на увагу доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності постанови нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки в матеріалах справи наявний лист завідувача Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори від 13.10.2023, за змістом якого позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про задоволення позовних вимог, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 382-384,389 ЦПК України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення
.
Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                  О.В.Чумак 

Судді: Ю.В.Дряниця
                                       
                Л.І.Пилипчук