РІШЕННЯ
Іменем України

15 квітня 2025 року 
м. Київ

справа №990/418/24
адміністративне провадження № П/990/418/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Коваленко Н.В.,  Берназюка Я.О.,  Стеценка С.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
РУХ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, відповідач), в якому просив суд:
-          визнати протиправною бездіяльність ВРП щодо ненадання відповіді за запитом від 17 жовтня 2024 року у формі копії висновку від 23 вересня 2024 року, складеного за результатами попередньої перевірки скарги доповідачем - членом Першої Дисциплінарної палати ВРП Бондаренко Т.З., про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, оскільки вона не містить відомостей про ознаки дисциплінарного проступку судді (пункт 2 частини першої  статті 44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»), чим порушені права ОСОБА_1 на інформацію;
-          зобов`язати ВРП надати відповідь за запитом від 17 жовтня 2024 року, у формі копії висновку від 23 вересня 2024 року, складеного за результатами попередньої перевірки скарги доповідачем - членом Першої Дисциплінарної палати ВРП Бондаренко Т.З., про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, оскільки вона не містить відомостей про ознаки дисциплінарного проступку судді (пункт 2 частини першої  статті 44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).
2.          В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на розгляді ВРП знаходилась його дисциплінарна скарга (далі також - скарга) стосовно судді Барвінківського районного суду Харківської області Коптєва Юрія Анатолійовича . Ухвалою Першої Дисциплінарної палати ВРП від 14 жовтня 2024 року № 3000/1дп/15-24 зазначену скаргу залишено без розгляду та повернуто скаржнику. Із змісту вказаної ухвали позивач дізнався, що за результатом попередньої перевірки скарги доповідачем-членом Першої Дисциплінарної палати ВРП Бондаренко Т.З. складено висновок від 23 вересня 2023 року про залишення без розгляду та повернення скарги. Висновок обґрунтований тим, що скарга не містить відомостей про ознаки дисциплінарного проступку судді (далі - Висновок від 23 вересня 2023 року).
17 жовтня 2024 року на підставі статей 3, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) позивач засобами електронного зв`язку із застосуванням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 подав запит на отримання інформації у формі Висновку від 23 вересня 2023 року.
Водночас, відповідач, як розпорядник інформації, не надав у встановлений Законом № 2939-VI строк відповіді на запит, чим допустив протиправну бездіяльність.   
3.          Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року справу передано на розгляд Верховного Суду на підставі пункту 2 частини першої  статті 29 КАС України.
4.          За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 грудня 2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів: Бевзенка В.М., Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Стеценка С.Г.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 січня 2024 року відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
5.           15 січня 2025 року до Верховного Суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ВРП зазначила, що на головній сторінці офіційного веб-сайту ВРП https://hcj.gov.ua/ у вкладці «Для громадян/Електронні звернення» розміщена інформація для громадян як подати електронне звернення до Вищої ради правосуддя. Зокрема, адреса електронної пошти ВРП, визначена для роботи з електронними зверненнями громадян така: ІНФОРМАЦІЯ_1. Електронне звернення приймається на вказану електронну адресу або шляхом заповнення та надсилання електронної форми, яка розміщена на офіційному веб-сайті ВРП.  
Реєстрацію звернень у ВРП проводить управління документального забезпечення, шляхом оформлення реєстраційно-контрольної картки з використанням автоматизованої форми реєстрації документів комп`ютерної програми «Д-3».  
З інформації наданої управлінням документального забезпечення, відповідно до даних офіційної електронної пошти ВРП ІНФОРМАЦІЯ_1 та з комп`ютерної програми «Д-3», запит ОСОБА_1 до ВРП не надходив.
Відповідач зауважив, що згідно долучених до позову документів, позивач направив запит на інформацію від 17 жовтня 2023 року на іншу електронну пошту, ніж зазначено на сайті ВРП.
Представник відповідача наполягає, що ВРП не здійснювало жодної протиправної бездіяльності стосовно позивача, а тому просить відмовити у задоволенні позову.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6.          Дослідивши наявні у справі докази, Верховний Суд встановив наступні фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.
10 вересня 2024 року до ВРП за вхідним номером М-23/1/7-24 надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_1 щодо дій судді Барвінківського районного суду Харківської області Коптєва Юрія Анатолійовича під час здійснення правосуддя (а.с. 9-14).
За результатом попередньої перевірки скарги доповідачем - членом Першої Дисциплінарної палати ВРП Бондаренко Т.З., складено висновок від 23 вересня 2024 року про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, оскільки вона не містить відомостей про ознаки дисциплінарного проступку судді (пункт 2 частини першої статті 44 Закону № 2939-VI).
Ухвалою Першої Дисциплінарної палати ВРП від 14 жовтня 2024 року № 3000/1дп/15-24 дисциплінарну скаргу ОСОБА_1 стосовно судді Барвінківського районного суду Харківської області Коптєва Юрія Анатолійовича залишено без розгляду та повернуто скаржнику (а.с. 33-37).
До позовної заяви ОСОБА_1 долучив примірник Запиту на отримання інформації у формі копії Висновку від 23 вересня 2024 року, адресованого ВРП, E-mail:  ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вважаючи, що ВРП допустила протиправну бездіяльність, не надавши відповіді на вказаний запит, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина друга статті 2 КАС України встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При вирішенні цієї справи суду необхідно встановити, чи було допущено відповідачем протиправну бездіяльність щодо запиту на інформацію ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене  законом  в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (стаття 34 Конституції України).
Частинами першою та другою  статті 7 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII  (далі -  Закон № 2657-XII) передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону № 2657-XII).
Відповідно до  статті 1 Закону № 2939-VI  публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації (стаття 3 Закону № 2939-VI).
Згідно із нормами статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до статті 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у  статті 13  цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Розпорядниками інформації для цілей цього Закону  визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої  статті 13 Закону № 2939-VI).
Відповідно до частини четвертої  статті 13 Закону № 2939-VI  усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних  форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.
Згідно частини першої та четвертої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Отже, чинне законодавство гарантує доступ до публічної інформації та визначає строк надання такої інформації.
8.          З матеріалів справи встановлено, що запит позивача стосується надання йому копії Висновку від 23 вересня 2023 року про залишення без розгляду та повернення його скарги.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII) дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.
Згідно із частиною першою статті 43 дисциплінарний інспектор Вищої ради правосуддя, визначений автоматизованою системою розподілу справ для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (дисциплінарний інспектор Вищої ради правосуддя - доповідач), зокрема: 1) вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону; 2) за наявності підстав, визначених  пунктами 1,  4  і  5  частини першої статті 44 цього Закону, - залишає без розгляду та повертає дисциплінарну скаргу скаржнику; 3) за наявності підстав, визначених  пунктами 2,  3  і  6  частини першої статті 44 цього Закону, - передає скаргу на розгляд Дисциплінарної палати для ухвалення рішення щодо залишення без розгляду та повернення її скаржнику або відкриття дисциплінарної справи.
Висновок дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя - доповідача разом із дисциплінарною скаргою та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами передається на розгляд Дисциплінарної палати (частина друга вказаної статті).
Частина друга статті другої Закону України № 1798-VIII визначає, що ВРП затверджує регламент Вищої ради правосуддя, положення якого регулюють процедурні питання здійснення нею повноважень.
24 січня 2017 року ВРП прийняла рішення № 52/0/15-17 «Про затвердження Регламенту Вищої ради правосуддя»
Відповідно до преамбули Регламенту ВРП він регулює процедурні питання здійснення ВРП повноважень, визначених Конституцією України, законами України  «Про Вищу раду правосуддя», «Про судоустрій і статус суддів», іншими законами України, порядок підготовки, розгляду і ухвалення Радою та її органами рішень.
Пунктом 13.4. Регламенту ВРП передбачено, що у разі подання до Ради дисциплінарної скарги в електронній формі в порядку, визначеному абзацом другим  пункту 13.3  Регламенту, копія ухвали, рішення, висновку доповідача, надсилання яких передбачено в межах відповідного дисциплінарного провадження (дисциплінарної справи), надсилається скаржнику через модуль «Електронний кабінет» ЄСІТС, а за його відсутності - на зазначену скаржником адресу електронної пошти.
Копія ухвали, рішення, висновку в паперовій формі додатково може бути надіслана (вручена) скаржнику за його заявою.
З огляду на наведені норми права висновується, що запитувана позивачем інформація у формі висновку доповідача відноситься до публічної, яку ВРП зобов`язано направити скаржнику, у разі надходження відповідної заяви.
9.          Проте, ВРП заперечує проти того, що до неї надходив запит ОСОБА_1 .
З доданого позивачем запиту на інформацію колегією суддів КАС ВС встановлено, що він адресований ВРП, вул. Студентська, 12-А, м. Київ, 04050, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 
На підтвердження направлення запиту, позивач надав роздруківку сторінки своєї електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 « 17 жовтня 15:00» направив «запит від 2024 -….» на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Водночас, як встановлено з інформації офіційного веб-сайту ВРП https://hcj.gov.ua/ за посиланнями «Громадянам», «Електронне звернення» міститься роз`яснення ВРП «Як подати електронне звернення до Вищої ради правосуддя».
Відповідно до змісту роз`яснення адреса електронної пошти ВРП, визначена для роботи з електронними зверненнями громадян така - ІНФОРМАЦІЯ_1. Електронне звернення приймається на визначену електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_1) або шляхом заповнення та надсилання електронної форми, яка розміщена на офіційному веб-сайті Вищої ради правосуддя. Електронне звернення без електронного підпису надсилається у вигляді скан- або фотокопії звернення з підписом заявника із зазначенням дати.
Разом з цим, на сайті відповідача відсутня інформація, що електронна адреса «spd9993@spd.les.gov.ua», на яку позивач направив запит, визначена для роботи з електронними зверненнями громадян.
Отже, направлення позивачем запиту на електронну адресу «spd9993@spd.les.gov.ua» не є належним підтвердженням його звернення до ВРП з запитом на інформацію.
Вирішуючи питання про те, чи мала місце, у даному випадку з боку ВРП бездіяльність, слід враховувати, що під бездіяльністю розуміється певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї обов`язків згідно із законодавством України.
Враховуючи ту обставину, що позивач не надав суду доказів направлення запиту на інформацію на електронну адресу ВРП, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, колегія суддів КАС ВС погоджується з доводами ВРП щодо відсутності протиправної бездіяльності.
Таким чином, ураховуючи межі заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Керуючись статтями 2, 241- 246, 255, 266, 295 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя                                                                                Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                     Бевзенко В.М.
                                                                                                    Коваленко Н.В.
                                                                                                    Берназюк Я.О.
                                                                                                    Стеценко С.Г.