ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1036/25 Справа № 235/4107/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гречана В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 квітня 2025 року                                                        Кривий Ріг        
03.04.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного  суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимівідео конференції при секретарі судового засідання Шевченко В.В. апеляційну скаргу захисника Секіріна О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.03.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
за участю захисника (в режимі ВКЗ)                         ОСОБА_2 

                                        в с т а н о в и л а :

Постановою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.03.2025р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130  КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.
 
Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Секіріним О.В., який в апеляційній скарзі:
- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;
- вважає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, та відсутні докази на підтвердження вказаного факту; 
- наголошує, що відеозапис не є повним, та повністю не відображає фактичних обставин справи, а факт керування ОСОБА_1 транспортним зафіксовано через 25 хвилин після того, як він нібито був зупинений працівниками поліції
-  прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
       Про дату час та місце ОСОБА_1 повідомлений належним чином до судового засідання не прибув, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Секірін О.В., перешкоди для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні.    
          Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Секіріна І.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.
 
       Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 21.05.2024р. о 22:51 год. в м. Покровськ, вул. Шибанкова, поблизу буд.118, керував т.з. ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер  6810», результат огляду 0,97 ‰ , тест № 1368. Від керування відсторонений, своїми діями водій  ОСОБА_1  порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
  
       В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 799566 від 22.05.2024р. щодо ОСОБА_1 , який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;
- результат проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія  ОСОБА_1  від 22.05.2024р. за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Akotest 6810 ARBN – 0606», згідно тесту № 1368, результат становив 0,97 ‰;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - позитивний - 0,97‰;
- копію постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, складеною щодо ОСОБА_1 ;
- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким підтверджується що ОСОБА_1 особисто підтвердив,  що вживав алкоголь та показав поліцейським куди намагався перегнати автомобіль, та після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі охорони здоров`я - погоджується пройти тест за допомогою Драгера. На другому відеозаписі  ОСОБА_1 відганяє автомобіль з проїзної частини. На третьому відео зафіксовано проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора Драгер, з результатом 0,97‰, після чого в ході бесіди ОСОБА_1 знов підтверджує, що перепарковував автомобіль, погоджується з показами приладу, та відмовляється від підпису в протоколі та дачі будь-яких пояснень.
       При цьому суд  першої інстанції дослідив заперечення сторони захисту щодо фактичних обставини справи, та відкинув їх, як недостовірні, та такі що не спростовують даних, які містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів.  
 
       Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.
 
Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними,  а висновки суду, які  покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив факт руху транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 під час дії комендантської години, тобто під час дії обмежувальних заходів під час воєнного стану, що підтверджено відеозаписом, законність висловленої працівником поліції вимоги проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння – наявність ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені при спілкуванні з ним, та встановлені за результатом проведеного огляду встановлений стан алкогольного сп`яніння 0,97‰, дослідив відеозапис, на якому зафіксовані вказані події, тим самим суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо, так і у сукупності, та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції із рішенням суду першої інстанції погоджується, та вважає, що доводи, наведені судом першої інстанції в обґрунтування своїх висновків, є правильними. Суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо так і у сукупності, встановивши ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях  ОСОБА_1 та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,є безпідставними.
 
Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, та відсутні докази на підтвердження вказаного факту, є неспроможними та спростовуються відеозаписом та копією постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, складеною щодо ОСОБА_1 . 

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис не є повним, та повністю не відображає фактичних обставив справи, а факт керування ОСОБА_1 транспортним зафіксовано через 25 хвилин після того, як він нібито був зупинений працівниками поліції, є також неспроможними, та не спростовують правильності висновків суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема враховуючи також місце зареєстрованого мешкання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , та місця подій – в м. Покровськ, вул. Шибанкова, поблизу буд. 118 Донецької області, які знаходяться одне від одного на значній відстані.
При цьому слід наголосити, що ані свідок ОСОБА_3 , який був присутнім на місці події, мешкає в АДРЕСА_2 , ані ОСОБА_1 не мають відношення до адреси, де ОСОБА_1 було зупинено під час керування транспортним засобом, що б стверджувати, що ОСОБА_1 лише хотів перевірити цілісність автомобіля та перегнати його після обстрілу, що в свою чергу не викликає сумніву в тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та був зупинений працівниками поліції. 

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про  скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не мають під собою підґрунтя, та не підлягають задоволенню. 
 
Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його скасування відсутні, а доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
       
Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП 
 
                                                п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Секіріна Олександра В`ячеславовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.03.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік -  залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.03.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя