УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №292/969/24 Головуючий у 1-й інст. ЗБАРАЖСЬКИЙ А. М. 
Номер провадження №33/4805/317/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        07 травня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – Кремеза Олега Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Володарського-Волинського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:

Постановою судді Володарського-Волинського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 10.07.2024 о 09 год 38 хв в с. Дворище по вул. Лесі Українки керував транспортним засобом марки ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Алкотестер Драгер 6820». Своїми діями  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказав, що після тестування на алкотестер, поліцейському, який повідомив йому, що він знаходиться в стані сп`яніння, відповів «не може бути…, 0,29 це ж допустимо…, може якось…», але працівники поліції замість того, щоб запропонувати йому пройти огляд у медичному закладі, перевели розмову на неправомірну вигоду і склали протокол. Молодий вік та юридична необізнаність не дали йому шансу на свій захист, відстоювання своєї правоти на відміну від фахівця в галузі права в особі поліцейського. Також, вказав, що неналежним доказом у справі є докази здобуті на підставі використання газоаналізатора Drager Alcotest 6820, показання якого внесені до протоколу, оскільки вказаний пристрій востаннє проходив перевірку калібровки 01.11.2023, тобто з порушенням встановленого в Інструкції з експлуатації газоаналізатору Alcotest 6820, шестимісячного строку.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №807326 від 10.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що  ОСОБА_1 10.07.2024 о 09 год 38 хв в с. Дворище по вул. Лесі Українки керував транспортним засобом марки ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6820» (а.с.1); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 10.07.2024 (а.с.2); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу від 10.07.2024 (а.с.3); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5624 від 01.11.2023 (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, а також зафіксовано результат огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» на стан сп`яніння: позитивний – 0,29 ‰ (а.с.4); роздруківкою з приладу «Аlcotest Drager 6820», яка підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат тестування позитивний – 0,29 ‰ (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 10.07.2024 (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №2574902 від 10.07.2024, згідно якої ОСОБА_1 10.07.2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення п.2.3 в) ПДР (а.с.8); диском з відеозаписом події (а.с.11).
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, зміст якого детально викладено у постанові суду першої інстанції, об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
Вбачається, що  ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», який показав позитивну пробу 0,29 проміле, тобто, перевищення допустимої норми. 
Слід зазначити, що лише у разі незгоди особи, яка керує транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював, чек за результатами тестування спеціальним засобом, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден» та протокол про адміністративне правопорушення підписав без будь-яких зауважень. На направленні його до закладу охорони здоров`я не наполягав, хоча особисто був ознайомлений з відповідним письмовим направленням (а.с.7). 
Також, як вбачається зі змісту копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6820 від 01.11.2023, за допомогою якого  ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, останнє калібрування приладу проводилось в межах міжповірочного інтервалу, а саме 01.11.2023 та чинне до 01.11.2024, тобто є діючим, а тому підстави для визнання результату вимірювання недійним відсутні (а.с.5). 
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови та не впливають на висновки суду щодо доведеності винуватості    ОСОБА_1  у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення. Усі зазначенні в апеляційній скарзі обставини були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Володарського-Волинського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Володарського-Волинського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич