ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/18924/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року (суддя Сліпець Надія Євгенівна) в адміністративній справі 
за позовом    ОСОБА_1   
до   Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини        НОМЕР_3             
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 21.07.2018 включно;  зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць за період з 01.03.2018 року по 21.07.2018 року включно у загальній сумі 20876,02 відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 22.07.2018 по 02.09.2019 включно; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн. в місяць за період з 22.07.2018 року по 02.09.2019 року включно у загальній сумі 59 758,22 відповідно до норм абзаців 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з  01.03.2018 по 21.07.2018 включно із застосуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 7871,91 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з  01.03.2018 по 21.07.2018 включно в розмірі 7871,91 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з  22.07.2018 по 02.09.2019  включно із застосуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 22 529,95 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з  22.07.2018 року по 02.09.2019 включно в розмірі 22 529,95 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. У задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 та прийняти нове судове рішення, яким позов залишити без розгляду за пропуском строків звернення до адміністративного суду, а вразі наявності поважних причин пропуску строків звернення до суду – в задоволенні позову відмовити з підстав, передбачених статтею 317 КАС України. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних  скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_3 з 25.01.2013 по 21.07.2018 та у Військовій частині НОМЕР_4 з 22.07.2018 по 02.09.2019, яка зарахована на грошове забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 . 
ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 з заявами, в яких просив нарахувати та виплатити йому за період проходження служби індексацію грошового забезпечення, та надати копії запитуваних документів, проте відповіді позивачу надано не було.
Позивач вважає, що відповідачем не проведено індексацію грошового забезпечення в належному розмірі,  що стала підставою для звернення до суду з цим позовом
Щодо строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції зазначає, що Верховним Судом неодноразово надавалась оцінка застосуванню статті 233 КЗпПУ у редакції, чинній до змін, внесених згідно з  Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX у справах, де спірні правовідносини охоплюють період до 19.07.2022, а позов подано після внесення змін. 
Останній актуальний правовий висновок з цього питання викладений у постанові Верховного Суду у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, а тому суд апеляційної інстанції не вважає слушними доводи відповідача в цій частині.
Щодо суті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII  держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 названого Закону передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078  затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначено, що в разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Згідно з пунктом 1 Порядку  №  1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення  індексації  та сум  індексації грошових  доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно  від  форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Пункт 1-1 Порядку  №  1078 загалом дублює приписи статей  3,  4 Закону України «Про індексацію  грошових  доходів населення», деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.
Так,  пунктом 1-1 Порядку 1078 встановлено, що  підвищення грошових  доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа  місяця,  що настає за  місяцем,  в  якому  офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація  грошових  доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг  індексації, який  встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 1 січня 2016  року).
Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у разі  підвищення  тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в  якому  відбувається  підвищення,  приймається за 1 або 100 відсотків.
Таким  чином, оскільки  підвищення посадового  окладу позивача з березня  2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям   Постанови   № 704,   якою  змінено (підвищено)  розміри окладів, окладів  за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, тому саме  березень 2018 року  в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є  місяцем підвищення  доходів позивача (базовим  місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.
Згідно із абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Разом з тим, питання виплати суми  індексації   у місяці  підвищення грошових   доходів, а також виплати визначеної суми  індексації  до чергового  підвищення  тарифних ставок  (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, п`ятим, шостим пункту 5 Порядку № 1078.
За змістом абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 сума  індексації  у місяці  підвищення грошових  доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо  розмір підвищення грошового  доходу перевищує суму  індексації,  що склалася у місяці  підвищення  доходу.
Якщо  розмір підвищення грошового  доходу не перевищує суми  індексації,  що склалась у місяці  підвищення доходу, сума  індексації  у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується  як  різниця між сумою  індексації  і розміром підвищення доходу.
У разі коли відбувається  підвищення  тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення  враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового  підвищення  тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми  індексації  додається сума  індексації, яка  складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу  індексації,  зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (103 відсотка).
Отже, підсумовуючи викладене, з 01.12.2015 нормами Порядку  №  1078 (у редакції  Постанови №  1013) було запроваджено два види  індексації грошового  доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці», при цьому суми цих індексацій можуть нараховуватися  як  одночасно,  так  й окремо одна  від  одної.
У разі виникнення спору щодо  індексації грошових  доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний  закон,  який  їх регулює, - залежать  від  виду  індексації,  з приводу якої існує спір.
Таким  чином, для вирішення питання про наявність підстав для виплати  індексації  у місяці  підвищення  доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові:  розмір підвищення грошового  доходу особи, що відбувся у зв`язку зі зміною  посадових окладів  згідно рішень Уряду; суму  індексації,  що склалася у місяці  підвищення грошового  доходу що відбувся у зв`язку зі зміною  посадових окладів  згідно рішень Уряду (березень 2018 року); і встановлювати, чи перевищує  розмір підвищення грошового  доходу особи суму  індексації,  що склалася у місяці  підвищення посадових окладів.
Якщо  розмір підвищення грошового  доходу перевищує суму  індексації,  що склалася у місяці  підвищення  доходу, то індексація не нараховується.
Якщо ж  розмір підвищення грошового  доходу не перевищує суму  індексації,  що склалась у місяці  підвищення  доходу, то сума індексації  у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення  доходу.
При цьому до чергового  підвищення  тарифних ставок (окладів) до визначеної суми  індексації  додається сума  індексації, яка  складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу  індексації,  зазначеного у пункті 1-1 Порядку  №  1078 (103 відсотка).
Вказане правове питання було предметом судового дослідження  Верховного Суду  у постанові  від  23 березня  2023 року  в  справі №  400/3826/21. У названому судовому рішенні  Верховним Судом  надані детальні роз`яснення щодо застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 при нарахуванні  індексації військовослужбовцям  у період з березня  2018 року  та права на отримання індексації-різниці в період з 01 березня  2018 року  по дату звільнення з військової служби або по дату  підвищення посадових окладів  за рішенням Уряду.
Зокрема,   Верховним зазначено коло обставин, які підлягають встановленню на виконання вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, а саме:  розмір підвищення  доходу позивача в березні  2018 року  (А); суму можливої  індексації грошового забезпечення  позивача в березні  2018року  (Б); чи перевищує  розмір підвищення  доходу (А) суму можливої   індексації  (Б).
При цьому  розмір підвищення  доходу в березні  2018 року   (А) визначається   як  різниця між сумою  грошового забезпечення  в березні  2018 року  та сумою  грошового забезпечення  в лютому  2018 року  (з урахуванням ухвали  Верховного Суду від  30.03.2023 року). В обидві ці суми враховуються складові  грошового забезпечення,  які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої  індексації грошового забезпечення  в березні  2018 року  (Б) визначається  як  результат множення  розміру  прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня  2018 року,  на величину приросту індексу споживчих цін у березні  2018 року,  поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо  розмір підвищення  доходу в березні  2018 року  (А) дорівнює або є меншим за суму можливої  індексації,  що склалася у березні  2018 року  (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового  підвищення  тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби (пункт 108  постанови Верховного Суду від  23 березня  2023 року  по  справі №  400/3826/21).
Такі правові висновки в подальшому  неодноразово  підтримувались  Верховним Судом  і в інших  постановах від 06 квітня 2023 року  по  справі  № 420/11424/21,  від  12 квітня  2023 року у справі № 560/13302/21,  від  09 травня  2023 року у   справі   № 560/538/22,   від 22 червня 2023 року  у справі № 520/6243/22  та інших.
Тобто практика  Верховного Суду  щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи.
Матеріалами справи підтверджено, що розмір грошового забезпечення позивача в лютому 2018 року становив 15 203,81 грн, у березні 2018 року – 17 984,00 грн. Різниця між нарахованим грошовим забезпеченням за березень та лютий 2018 року становить  2 780,19 грн, відповідно, не перевищує суму індексації, яка склалася у зазначеному місяці (4 463,15 грн), таким чином сума індексації з урахуванням пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися у сумі 1 682,96 грн (4 463,15 грн – 2 780,19 грн) до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.
Натомість, здійснюючи позивачу обрахунок  індексації грошового забезпечення, відповідач фактично не врахував норми абзаців 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу  індексації грошового забезпечення  у місяці  підвищення  доходу та виплати індексації-різниці за спірний період.
Суд першої інстанції на основі актуальних правових висновків Верховного Суду дійшов вірного висновку, що Військова частина НОМЕР_1 має здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з  22.07.2018 по 02.09.2019 включно в розмірі 22 529,95 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що сторонами не оскаржується правильність математичного обрахунку визначеної судом першої інстанції до виплати суми доплати, а відтак, в силу приписів статті 308 КАС України, судом апеляційної інстанції рішення в цій частині не перевіряється. 
Також не оскаржується рішення суду першої інстанції в іншій частині задоволених позовних вимог, а тому рішення в цій частині також не перевіряється судом апеляційної інстанції.
          
Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року в адміністративній справі № 160/18924/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 22 квітня  2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 22 квітня  2025  року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров