УХВАЛА
 
30 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 523/4392/22
провадження № 61-10786св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,              
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабенко Наталія Сергіївна, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2023 року в складі судді Далеко К. О. та постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. М., Комлевої О. С.,  
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання неправомірною відмови у здійсненні реструктуризації боргу та зобов`язання провести реструктуризацію боргу за кредитним договором та 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»), у якому просив суд:
 
- визнати неправомірною відмову АТ «Райффайзен Банк Аваль» в проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 014/0014/82/72363, укладеним 29 березня 2007 року з ним, відповідно до положень пункту 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»;
 
- зобов`язати АТ «Райффайзен Банк Аваль» провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 014/0014/82/72363, укладеним 29 березня 2007 року з ним, відповідно до положень пункту 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
 
Позов обґрунтовано тим, що 29 березня 2007 року між ним та АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №014/0014/82/72363. Відповідно до умов Кредитного договору Позивачу надано кредитні кошти у сумі 49 980,00 дол. США зі сплатою 14% річних та строком користування до 29 березня 2027 року. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору передбачено, що кредитні кошти видані на споживчі цілі. В забезпечення виконання умов Кредитного договору, 30 березня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С. В. за №1632, предметом якого є: квартира під АДРЕСА_1 загальною площею 64,8 кв.м та житловою 38,5 кв.м. Вказаний предмет іпотеки є місцем реєстрації та фактичним місцем проживання майнових поручителів за кредитним договором та позивача.
 
15 червня 2021 року ОСОБА_1 особисто звернувся з заявою до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про проведення реструктуризації кредитної заборгованості у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування». У вказаному листі вказані усі обов`язкові реквізити визначені підпунктом 4 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування».
 
13 липня 2021 року позивачем отримано відповідь №114-43/3-179848 від АТ «Райффайзен Банк Аваль», у якій зазначено, що банк не мас правових підстав для проведення реструктуризації зобов`язань за спірним договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті.  
 
13 вересня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з проханням повідомити про причини відмови у проведенні реструктуризації кредиту та повідомив, що у нього у власності не перебуває жодної нерухомості.
 
15 листопада 2021 року позивачем отримано відповідь від АТ «Райффайзен Банк Аваль» з зазначенням наступного: «за результатами перевірки наданої Вами інформації та змісту укладених договорів встановлено невідповідність таким критеріям. Повідомляємо, наявність реєстрації місця проживання за іншою адресою свідчить про наявність у позичальника принаймні двох місць проживання, при цьому зареєстроване місце проживання не є тимчасовим. Оскільки надані документи не підтверджують, що предмет іпотеки використовується в якості єдиного місця проживання, тобто для постійного проживання, вбачається, що за відсутності інших підстав для реструктуризації, позичальник не довів права на реструктуризацію відповідно до Закону №1381 ІХ».
 
Позивач не погоджується із відмовою у проведенні реструктуризації, оскільки: зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що ним вказано відомості, які вимагатися законом для проведення реструктуризації боргу; у відповіді банку не вказано яких документів, що вимагалися законом або банком ОСОБА_1 не було долучено, та АТ «Райффайзен Банк Аваль» не вимагало у ОСОБА_1 подання інших документів;  на час звернення до суду з цим позовом позивач має непогашене грошове зобов`язання, забезпечене житловою нерухомістю, станом на 01 січня 2014 року ОСОБА_1 не мав простроченої заборгованості, яка не була погашена на день звернення із заявою про реструктуризацію заборгованості, іншого житлового нерухомого майна у позивача та майнових поручителів у власності немає. 
 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2023 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання відмови у проведенні реструктуризації за валютним кредитом незаконною та зобов`язання провести реструктуризацію відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2023 року залишено без змін. 
 
26 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабенко Н. С., через підсистему «Електронний суд», надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року, в якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справиіз суду першої інстанції та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 
 
У вересні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання неправомірною відмови у здійсненні реструктуризації боргу та зобов`язання провести реструктуризацію боргу за кредитним договором призначити до судового розгляду. 
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними в справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                      В. В. Сердюк
 
С. О. Карпенко
 
І. М. Фаловська