ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року	Львів	Справа № 460/27300/23 пров. № А/857/30196/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                                 Шинкар Т.І.,
суддів                                                                                   Іщук Л.П.,
                                                                                             Обрізка І.М.,
секретаря судового засідання                                            Юник А.А., 
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Дорошенко Н.О.), ухвалене у відкритому судовому засіданні 25 вересня 2024 року о 16 год. 01 хв. в м. Рівне, повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2024 року у справі № 460/27300/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2023 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - ВК Ради), Рівненської міської ради (далі - Рада), Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Управління), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» (далі - Товариство) в якому просила: визнати незаконною (протиправною) бездіяльність відповідача - Рівненської міської ради, яка проявилась у нездійсненні належного державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань за договором оренди землі №90 від 01.09.2015 забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків та у нездійсненні роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового будинку що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Хліб-Пром» продовжувати таке будівництво; визнати незаконною (протиправною) бездіяльність відповідача - виконавчого комітету Рівненської міської ради, яка проявилась у нездійсненні належного державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань за договором оренди землі №90 від 01.09.2015 забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків та у нездійсненні роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового будинку що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Хліб-Пром» продовжувати таке будівництво; зобов`язати відповідача - виконавчий комітет Рівненської міської ради розробити та подати на розгляд Рівненської міської ради програму по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового будинку за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Хліб-Пром» продовжувати таке будівництво; зобов`язати відповідача - виконавчий комітет Рівненської міської ради подати на розгляд Рівненської міської ради питання про відмову від договору оренди землі №90 від 01.09.2015.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, яка проявилася у нездійсненні належного державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовником Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ», діяльність якого пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66; зобов`язано Виконавчий комітет Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради розробити та подати на розгляд Рівненської міської ради програму по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ»     продовжувати будівництво. В решті позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідачів наявні повноваження в частині організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво. Суд першої інстанції зазначив, що встановивши, що земельна   ділянка, передана в оренду третій особі для спорудження житлового будинку із залученням коштів фізичних осіб, тривалий час не використовується за цільовим призначенням, міська рада була зобов`язана вжити відповідних заходів контролю щодо дотримання орендарем зобов`язань за договором оренди № 90 від 01.09.2015 через тимчасові контрольні комісії. Суд першої інстанції зазначив, що рішенням Рівненської міської ради від 21.10.2021 № 1516, на виконання статей 26, 48 означеного Закону було утворено тимчасову контрольну комісію для вивчення питання будівництва четвертої черги багатоквартирного будинку за адресою: м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 66 (ЖК «Ріверсайд»), тобто таке рішення прийняте відповідачем з метою здійснення контролю з конкретно визначеного Радою питання, що належать до повноважень місцевого самоврядування. Однак, ні Радою, ні її уповноваженими виконавчими органами не було вжито жодних заходів щодо вирішення проблемного питання, яке стосується прав та законних інтересів членів територіальної громади, а тому поведінка уповноважених суб`єктів владних повноважень в межах спірних правовідносин не була ефективною. Суд першої інстанції наголосив, що в межах спірних правовідносин, всупереч вимогам статті 3 Конституції України, приписам статей 26, 31 Закону № 280/97-ВР,   відповідачами допущену протиправну бездіяльність, позаяк ніхто з відповідачів не вчинив жодних дій, реально спрямованих на розв`язання спірної ситуації, задля захисту гарантованого в статті 47 Конституції України права на житло позивача та інших фізичних осіб - інвесторів проблемного будівництва. Суд першої інстанції дійшов висновку, що для належного захисту порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до адміністративного суду, слід зобов`язати Виконавчий комітет, Управління розробити та подати на розгляд Рівненської міської ради програму по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ»   продовжувати будівництво.
          Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ», Виконавчий комітет Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради подали апеляційні скарги, просять скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року, яким позов задоволено  та в позові відмовити. 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» мотивовано тим, що зобов`язавши Виконавчий комітет Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради розробити та подати на розгляд Рівненської міської ради програму по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні 66, що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» продовжувати будівництво, суд першої інстанції втрутився в дискрецію суб`єкта владних повноважень, до повноважень якого належить прийняття такого рішення. Скаржник наголошує, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачами, не є публічно-правовими, оскільки спір між ними виник не з приводу здійснення владних управлінських функцій, а щодо врегулювання виконання забудовником договірних зобов`язань.
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Рівненської міської ради мотивовано тим, що повноваження щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб у такому випадку мають місце лише у разі, якщо забудовник неспроможний продовжувати будівництво, однак у даному випадку неспроможність забудовника самостійно продовжувати будівництво не встановлена та не доведена. Скаржник вказує, що до місцевого бюджету надходять кошти за оренду земельної ділянки, наданої останньому для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, крім того факт використання такої земельної ділянки не за цільовим призначенням, для якого вона була відведена уповноваженими органами не встановлений, а тому підстави для здійснення контролю за дотриманням договірних зобов`язань з підстави не використання забудовником землі за цільовим призначенням також відсутні. Скаржник зазначає, що оскільки неспроможність забудовника продовжити будівництво не доведена та не встановлена, факт використання земельної ділянки не за цільовим призначенням уповноваженими органами також не встановлений, а відтак здійснення будь-яких дій ВК Ради пов`язаних із завершенням будівництва фактично є втручанням в його діяльність.  
Апеляційну скаргу Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради мотивовано тим, що жодна позовна вимога не адресована Управлінню, а у задоволені останньої позовної вимоги щодо зобов`язання виконавчий комітет Рівненської міської ради подати на розгляд Рівненської міської ради питання про відмову від договору оренди землі №90 від 01.09.2015  судом було відмовлено.  Скаржник стверджує, що помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що у відповідачів наявні повноваження в частині організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво. Скаржник зазначає, що Управління земельних відносин не може бути належним відповідачем у даній справі оскільки до повноважень Управління не відносяться контроль за здійсненнями будівельних робіт та організації здійснення їх добудов.  
Представником позивача  подано відзиви на апеляційні скарги відповідачів та третьої особи в яких зазначено, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на засадах  верховенства права є законним та обґрунтованим. Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права, зокрема, для ефективного та повного захисту прав та інтересів позивача, враховуючи таку необхідність, правильно вийшов за межі позовних вимог. 
В судовому засіданні представники Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» апеляційні скарги підтримали та просили такі задовольнити, представник позивача щодо апеляційних скарги заперечив, просив їх відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
 Рівненська міська рада в судове засідання повноважного представника не забезпечила, належним чином повідомлена про розгляд справи, що у відповідності до вимог ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої, в межах доводів та вимог апеляційних скарг в оскаржуваній частині, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України  не відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2015 між Рівненською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хліб-Пром» укладено договір оренди землі № 90, згідно з пунктом 1 якого орендодавець на підставі рішення Рівненської міської ради від 20.08.2015 №5530 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для реконструкції офісних приміщень під багатоквартирні житлові будинки з вбудованими приміщеннями громадського призначення), яка знаходиться в м.Рівне, вул. Небесної сотні, 66. 
28.03.2019 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ» договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № НСР.4.4.263-МП в  ЖК  «Ріверсайд». Згідно з умовами вказаного договору Продавець (ТОВ «Хліб-Пром») зобов`язувався передати у власність Покупця ( ОСОБА_1 ) приміщення квартири за будівельним номером АДРЕСА_1 в об`єкті будівництва (багатоквартирному житловому будинку). Строк завершення будівництва - ІІ квартал 2020 р. Строк прийняття об`єкта в експлуатацію - ІІ квартал 2020 р. Продавець має право змінити строк будівництва, а також термін прийняття об`єкта в експлуатацію на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору (п. 2.3).
На виконання п.3.6 умов цього договору ОСОБА_1 28.03.2019 сплатила перший платіж вартості майнових прав в розмірі 429 846,12 грн.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 09.01.2020 зареєстроване право власності за ТОВ «Хліб-Пром» на незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, відсоток готовності - 7%.
За наслідком неодноразових звернень громадян - покупців майнових прав (квартир) на об`єкт нерухомості  ЖК  «Ріверсайд» (4 секція) житлового будинку на АДРЕСА_2 до Рівненської міської ради, виконавчого комітету Рівненської міської ради,  Рішенням Рівненської міської ради від 21.10.2021 № 1516 утворено тимчасову контрольну комісію для вивчення питання будівництва четвертої черги багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Вважаючи свої права порушеними внаслідок бездіяльності органів місцевого самоврядування в частині невчинення належних дій щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового будинку, що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Хліб-Пром» подовжувати таке будівництво, позивач звернулася з даним позовом до адміністративного суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з положеннями  статті 140 Основного Закону України  місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах  Конституції  і законів України. Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому  законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
На реалізацію конституційних гарантій законотворцем прийнято   Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97  (далі - Закон № 280/97), яким визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до  статті 2 Закону № 280/97  місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах  Конституції  і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Згідно із  статтею 5 Закону № 280/97  система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
За приписами частин першої та другої  статті 11 Закону № 280/97  виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Делеговані повноваження - це повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування  законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад (стаття 1 Закону № 280/97).
Статтею 31 Закону № 280/97  закріплено повноваження виконавчих органів сільської, селищної, міської ради у галузі будівництва.
Так, згідно із підпунктом 11 пункту «а»  статті 31 Закону № 280/97  до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з організація роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво.
Водночас, здійснення державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків належить до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (підпункт 7 пункту «б»  статті 31 Закону № № 280/97).
Слід зауважити, що відповідно до положень  статті 18 Закону № 280/97  відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом. Органи місцевого самоврядування можуть виступати з ініціативою щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) на підприємствах, в установах та організаціях, що не перебувають у комунальній власності, а також стосовно фізичних осіб - підприємців, які використовують працю найманих працівників, шляхом подання посадовими особами органів місцевого самоврядування відповідного звернення з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади.
Зміст наведених норм права свідчить про те, що організація роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво відноситься до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Так, у межах даної адміністративної справи спірним аспектом є наявність/відсутність протиправної бездіяльності відповідачів щодо не забезпечення організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирного житлового будинку, що, як зазначає позивач, споруджувався із залученням її коштів та коштів фізичних осіб, з врахуванням неспроможності забудовника продовжувати таке будівництво.
На продовження дослідження спірних правовідносин судом апеляційної інстанції враховано, що відповідно до Положення про Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, затвердженого рішенням Рівненської міської ради 20.10.2022 № 2547, Управління є виконавчим органом рівненської міської ради, підзвітним та підконтрольним їй. На Управління покладаються обов`язки (зокрема): здійснення контролю за використанням земель комунальної власності відповідно до повноважень Управління та згідно з чинним законодавством (п. 35); подання пропозицій щодо економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель відповідно до закону (п. 38); вжиття в судовому порядку  заходів щодо спонукання до укладення договорів оренди земельних ділянок, додаткових угод про внесення змін до них, їх розірвання, а також щодо стягнення заборгованості із сплати орендної плати (п. 40);  участь у розробці та виконанні міських програм з використання і охорони земель міста (п. 45 розд. 4).
Як це встановлено судом першої інстанції, Рівненською міською радою укладено з Товариством договір оренди землі № 90 від 01.09.2015 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, спорудження якого здійснюватиметься за рахунок залучення коштів фізичних осіб. 
Договір укладено на 50 років (п. 8 договору). Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для реконструкції офісних приміщень під багатоквартирні житлові будинки з вбудованими приміщеннями громадського призначення) (п. 16 договору). Обов`язки орендаря (зокрема): використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення; своєчасно вносити орендну плату (п. 31 договору). Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 36 договору). Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, крім випадків вилучення земельних ділянок, у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати та використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є підстави, передбачені чинним законодавством України  (п. 37 договору). Перехід права власності на орендованій земельній ділянці до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для розірвання договору (п. 38 договору).
В суді першої інстанції представник Управління зазначив, що на орендованій земельній ділянці забудовником збудовано три черги будинку, однак лише четверта черга залишається незавершеною, сторонами зазначена обставина не заперечується.
Так, висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 23.05.2022 № 8050 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (Рівненське відділення) встановлено, що на об`єкті «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Небесної сотні, 66 у м. Рівне, виконані такі роботи (розрахунки проводились на підставі обстеження об`єкта дослідження, проведених окремих обмірів та співставлення їх з даними проектної документації та кошторисних розрахунків):
Земляні роботи - влаштовано котлован для проведення робіт нижче позначки +- 0,000, земляні роботи по зворотній засипці пазух котловану та ущільнення ґрунту не виконані - будівельна готовність 72%;
Фундаменти (пальове поле та ростверки) - палі наявні в повному обсязі, частково не виконане вирубування бетону з арматурного каркасу, не виконані ростверки в осях «Ж2-«И» - будівельна готовність 98%;
Фундаменти (стіни та техпідпілля): монолітний пояс на відмітці -2,750 - наявний тільки металевий каркас; фундаментні балки БФ-1 не змонтовані; вертикальна гідроізоляція ростверків не виконана - будівельна готовність 48%;
Інші роботи не виконані - будівельна готовність 0%.
З наведеного дослідження встановлено, що будівельна готовність незавершеного будівництва об`єкта «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Небесної сотні, 66 у м. Рівне»  станом на дату огляду становить 6%. Обсяги та види будівельних робіт, виконані на дату огляду на об`єкті, не є достатніми для введення об`єкта в експлуатацію. Учасниками справи стан виконання будівельних робіт на об`єкті незавершеного будівництва не заперечується. 
Відповідно ж до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відповідь від 03.04.2024 № 523631) 09.01.2020 зареєстроване право власності за Товариством на незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, відсоток готовності - 7%.
Судом апеляційної інстанції окрім того встановлено, на виконання укладеного 28.03.2019 ОСОБА_1 з ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ» договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № НСР.4.4.263-МП в  ЖК  «Ріверсайд» позивачем 28.03.2019 було сплачено перший платіж вартості майнових прав в розмірі 429 846,12 грн. Проте, згідно п.3.6 умов цього, позивач зобов`язувалась другий платіж вартості майнових прав на об`єкт нерухомості в розмірі 107  461,53 грн сплатити не пізніше 30 червня 2020 року, проте такий не сплатила як у зазначену дату, так і на момент звернення з цим позовом до суду, отже суд апеляційної інстанції констатує що позивач умов договору не виконала, хоча згідно п.5.3 такого брала на себе зобов`язання сплатити ціну майнових прав на об`єкт нерухомості квартиру №263 у строки, визначені договором.
Щодо способу захисту порушеного, на думку позивача, права, який нею обраний, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Так, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує відповідне судочинство (цивільне, адміністративне) саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.
Водночас, право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови ВП ВС від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 06.04.2021 у справі № 925/642/19). 
До матеріалів справи представником позивача долучено додаткові пояснення в яких зазначено, що «…оскільки будівництво багатоповерхового будинку із залученням коштів фізичних осіб було зупинено, то сплата остаточної суми коштів була не раціональною і лише призвела б до збільшення суми збитків. Відтак, другий платіж в сумі 107 461,53 грн ОСОБА_1 не сплачувала».
На переконання суду апеляційної інстанції, оплата першого платежу вартості майнових прав в розмірі 429 846,12 грн. не є залученими коштами позивача, сплаченими для будівництва житла у багатоквартирному житловому будинку на реалізацію договору від 28.03.2019 № НСР.4.4.263-МП, оскільки такий договір позивачем не був виконаний сповна. 
Отже, встановивши не належне виконання позивачем укладеного 28.03.2019 з ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ» договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № НСР.4.4.263-МП в  ЖК  «Ріверсайд», суд апеляційної інстанції доходить переконання, що спосіб захисту порушених прав у дослідженому судом випадку обраний позивачем помилково, оскільки за окреслених обставин має місце неналежне виконання умов договору,  а відтак позивач не може вважатися особою, яка підпадає під захист порушеного цивільного права в порядку подання позову з покликанням на підпункт 11 пункт «а» частини 1 статті 31 Закону № 280/97, оскільки така норма передбачає встановлення підстави залучення коштів позивача, як фізичної особи, що в досліджуваному судом випадку позивачем не було належним чином виконано, з врахуванням принципу свободи договору.
Щодо питання неспроможності забудовника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб-Пром» продовжувати будівництво, що передбачено як підставу для органу місцевого самоврядування у виконанні повноважень щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, згідно із підпунктом 11 пункту «а»  статті 31 Закону № 280/97, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Згідно ч. 4 ст. 205 Господарського кодексу України - у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Умови, порядок та наслідки оголошення суб`єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами. Ліквідація суб`єкта господарювання - банкрута є підставою припинення зобов`язань за його участі.
Згідно ст. 209 Господарського кодексу України - у разі нездатності суб`єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов`язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб`єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним. 
Так, станом на дату подання позовної заяви до суду першої інстанції і на час розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції, відомостей  перебування ТзОВ «ХЛІБ-ПРОМ» в процесі банкрутства чи ліквідації судом апеляційної інстанції не здобуто, отже неспроможність Товариства як забудовника продовжувати спірне будівництво, ні судом першої інстанції ні судом апеляційної інстанції не встановлена.
При прийнятті рішення судом апеляційної інстанції також враховано, що  відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» запроваджено на усій території України карантин, термін якого продовжувався та Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»  Кабінет Міністрів України був відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.
Окрім того, 24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Слід вказати, що строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Так, у відзиві на позовну заяву ВК Ради зазначив, що керівників  ТОВ «Хліб-Пром» було запрошено до Рівненської міської ради для врегулювання питання добудови житлового будинку. Однак директор Товариства Кочубей В.М. листом № 17/05/2023 від 17.05.2023 повідомив: «Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають статус обвинувачених у кримінальному провадженні № 12019180010006787 від 08.11.2019, а відтак вказані особи позбавлені можливості брати особисту участь в обговоренні даного питання, так як на них покладено обов`язок утриматися від спілкування з потерпілими, свідками щодо обставин кримінального провадження». 
Згідно висновку експерта за результатами судово будівельної експертизи №8050 від 23.05.2022, експерт досліджував серед іншого проектно-кошторисну документацію по об`єкту будівництва житлового комплексу «Ріверсайд» за адресою : м.  Рівне, вул. Небесної Сотні, 66 та у дослідженні зазначив, що поверховість проектованого об`єкту будівництва – дев`ять житлових поверхів плюс цоколь; кількість кварти – 84 шт., з яких однокімнатні – 44 шт., двокімнатні – 38 шт., трикімнатні – 2 шт.
Водночас, згідно наданих в судовому засіданні пояснень представника позивача Товариством могло бути укладено 57 договори купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості.
Проте, заочним рішенням  від 27 квітня 2021 року Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/12846/20 позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб-Пром», про стягнення вартості сплачених майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав задовольнити частково: розірвано Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №НСР66.4.4.254-МП, укладений 09 серпня 2018 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хліб-Пром»; розірвано Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №НСР66.4.4.253-МП, укладений 09 серпня 2018 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хліб-Пром»; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб-Пром» на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів, сплачених за Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №НСР66.4.4.254-МП від 09 серпня 2018 року та Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №НСР66.4.4.253-МП від 09 серпня 2018 року у розмірі 614 210 грн., 12359,83 грн. - індексу інфляції за час прострочення зобов`язань, 10773,85 грн. в рахунок стягнення 3% річних від суми основного боргу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб-Пром» на користь  ОСОБА_4     на відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн.
Отже, кількість проданих майнових прав на об`єкт нерухомості у об`єкті будівництва «Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано прибудованими приміщеннями громадського призначення» по вул. Небесної Сотні, 66 в м. Рівне» є значно меншою, ніж це заплановано проектно-кошторисною документацією по об`єкту будівництва житлового комплексу «Ріверсайд» за адресою : АДРЕСА_2 .
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що спосіб захисту прав та інтересів має бути належним, зокрема ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків.
Так, визнаючи протиправною бездіяльність ВК Ради, Ради, Управління та зобов`язуючи ВК Ради, Управління розробити та подати на розгляд Ради програму по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ»     продовжувати будівництво, як спосіб захисту прав позивача, суд першої інстанції не врахував, що за вище окреслених обставин у позивача не виникло право, яке підлягає судовому захисту в площині вимог підпунктом 11 пункту «а»  статті 31 Закону № 280/97.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в межах спірних правовідносин судом апеляційної інстанції не встановлено протиправну бездіяльність відповідачів у площині повноважень статті  31 Закону № 280/97-ВР,   оскільки позивач за вище окреслених обставин не підпадає під судовий захист у заявлений спосіб, проте не позбавлений права звернення з позовом до суду у спосіб який є об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернувся позивач, так і від характеру його порушення, отже висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у зазначений спосіб не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки сторони не оскаржують рішення суду в частині відмови в позові, то в силу ст.308 КАС України таке не є предметом апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, порушив норми матеріального права, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалення нового рішення про відмову в позові.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ», Виконавчого комітету Рівненської міської ради та Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради задовольнити.
Рішення  Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі №460/27300/23 в частині задоволення позову скасувати та в цій частині в позові   ОСОБА_1  до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко  	
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 20.03.2025 згідно з ч.3 ст.321 КАС України.