ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 680/530/24
Провадження № 22-ц/820/680/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретаря: Чебан О.М.,
учасники справи: представник відповідача Іванець О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 07 січня 2025 року (суддя - Яцина О.І.) за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про відшкодування моральної шкоди, 
в с т а н о в и в :
У серпні 2024 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про відшкодування моральної шкоди.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалися на те, що 28 червня 2023 року о 13:59 год. під час виконання трудових обов`язків на структурній одиниці «Могилів-Подільський ЕМ» АТ «Вінниця обленерго», а саме на ПЛ-10 кВ, Ф-3, від ПС 35/10 кв. «Катюжани» поблизу с.Біляни, Могилів-Подільського району, Вінницької області, з ОСОБА_3 , електромонтером з експлуатації розподільних мереж, стався нещасний випадок на виробництві, який від ураження електричного струму загинув.
Згідно із діагнозом встановленим закладом охорони здоров`я, ОСОБА_3 загинув внаслідок дії електричного струму, що підтверджується наявністю типових електроміток на тильній поверхні ІІ-ІІІ пальців лівої кисті та на долоневій поверхні лівої кисті у основи першого пальця, ознаками швидкої смерті, а також відсутністю інших причин, які б могли спричинити його смерть.
Позивачі є батьками загиблого ОСОБА_3 . Також у загиблого залишилися дружина ОСОБА_4 та двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Комісією визнано даний нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. Вказано осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, зокрема працівників відповідача. На підприємстві виявлено ряд порушень з питань охорони праці. Акт про нещасний випадок Н-1/П, серед іншого, містить відомості щодо вини відповідача у смертельному травмуванні ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 виконував свою роботу в небезпечних умовах праці з підвищеною небезпекою. Смерть сина завдала невимовного болю та тривалих моральних страждань батькам, вони втратили будь-який зміст та сенс життя від того, що ніколи не побачить сина.
Мати є особою з інвалідністю ІІІ групи, а батько - має хворе серце, переніс інсульт і звістка про смерть сина зумовила погіршення стану його здоров`я. В подальшому, неодноразово перебував на лікуванні у медичних закладах. Наразі потребує стороннього догляду, який би міг здійснювати його син. 
Звернення позивачів до відповідача з пропозицією щодо відшкодування завданої моральної шкоди, залишено без розгляду.
В матеріалах розслідування нещасного випадку відсутні докази встановлення обставин непереборної сили або умислу потерпілого на завдання самому собі цієї шкоди. Тому, в даному випадку, наявні правові підстави для покладання на відповідача обов`язку по відшкодуванню позивачам завданої моральної шкоди з підстав ст. 1167 ЦК України.
Враховуючи глибину моральних та фізичних страждань з приводу смерті ОСОБА_3 при виконанні трудових обов`язків, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 300 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина ОСОБА_3 без утримання податку з доходів фізичних осіб. 
Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 07 січня 2025 року позов задоволено: стягнуто з АТ «Вінницяобленерго» на користь ОСОБА_1 300 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її сина ОСОБА_3 без утримання податку з доходів фізичних осіб; стягнуто з АТ «Вінницяобленерго» на користь ОСОБА_2 300 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю його сина ОСОБА_3 без утримання податку з доходів фізичних осіб; стягнути з АТ «Вінницяобленерго» в дохід держави 6000 грн. судового збору.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції із врахуванням меж заявлених позовних вимог та доводів позовної заяви, стягуючи з АТ «Вінницяобленерго» на користь позивачів на відшкодування моральної шкоди по 300 тис грн. кожному, керуючись статтями 23, 1167 ЦК України виходив із глибини і тривалості моральних страждань батьків потерпілого, характеру психологічної травми, яку вони отримали у зв`язку зі смертю сина від нещасного випадку та неможливості повернути до життя найріднішу людину, а також наявністю винних дій щодо незабезпечення безпечних умов праці зі сторони відповідача, що спричинило настання нещасного випадку. 
В апеляційній скарзі АТ «Вінницяобленерго», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, або, у разі, якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для повного скасування рішення, змінити рішення та зменшити суму відшкодування моральної шкоди до 50 тис. грн.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, оскільки необхідно довести наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності, правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. Матеріали справи не містять доказів протиправності дій або бездіяльності відповідача, внаслідок яких позивачам заподіяно моральну шкоду у зв`язку з настанням нещасного випадку зі смертельним наслідком. Акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 не є доказом вини роботодавця. Окрім того, відсутній причинний зв`язок між шкодою та протиправними діями підприємства і вина останнього у заподіянні шкоди, що було б підставою для її відшкодування. Із пояснень очевидців та посадових осіб СО «Могилів-Подільські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» встановлено, що електромонтеру ОСОБА_3 майстром ОСОБА_7 була надана команда на підготовку робочого місця (перевірку відсутності напруги та встановлення переносного заземлення). Проте, коли ОСОБА_7 відійшов від автопідіймача, ОСОБА_3 , без встановлення заземлення та команди (допуску), приступив до виконання робіт по зняттю перемички. В момент, коли ОСОБА_3 приступив до зняття перемички на опорі №199, відбулось його ураження електричним струмом. У відповідності до протоколу №16 (додаток 1) засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки та технічної експлуатації від 29 вересня 2022 року, ОСОБА_3 - успішно пройшов перевірку технічної експлуатації та електромонтер з експлуатації розподільних мереж знань з охорони праці пожежної безпеки та допущений до робіт, а саме: верхолазні роботи, робота з бензоінструментом, роботи з робочої платформи підйомника, стропальні роботи. Дата наступної перевірки за графіком - 29.09.2023. Також наявний підпис особи, яка пройшла перевірку. На думку апелянта, допущена загиблим необережність під час виконання робіт по заміні перемичок на опорі №199 ПЛ-10кВ Ф-3 від ПС 35/10 кВ «Котюжани», без допуску до роботи, встановлення відсутності напруги, без належної перевірки переносних заземлень та без використання засобів індивідуального захисту (діелектричних рукавиць), має враховуватися при визначенні грошового еквіваленту розміру завданої моральної шкоди.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погоджуються із доводами апеляційної скарги, вважають їх необґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам справи, у зв`язку з чим просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_8 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Наталюк Н.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивачів ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку. 
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 працював в «Могилів-Подільський ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» та отримував заробітну плату.
Згідно із повідомленням про нещасний випадок 28 червня 2023 року під час підготовки робочого місця по наряду допуску №348 для виконання робіт на ПЛ-10 кВ Ф-3 ПС 35/10 кВ «Катюжани» електромонтер з експлуатації розподільних мереж ОСОБА_3, IV гр. З електробезпеки, потрапив під напругу. На місце події було викликано карету швидкої допомоги та поліцію. Лікарі швидкої допомоги констатували смерть потерпілого (а.с.42).
Відповідно до акта форми Н-1/П від 08 вересня 2023 року за результатами проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 28 червня 2023 року, близько 13 год. 59 хв. в структурному підрозділі «Могилів-Подільські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго», комісією визнано даний нещасний випадок пов`язаним з виробництвом.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 та проживають в АДРЕСА_1 . Разом із ними до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований їх син ОСОБА_3 .
У період з 26 лютого 2024 року по 12 березня 2024 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» Новоушицької селищної ради, йому рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Станом на 08 березня 2024 року позивач з 04 березня 2024 року перебував на лікуванні у ВАІТ КНП «Новоушицька БЛ» Новоушицької селищної ради.
ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи.
Згідно листа ГУПФУ в Хмельницькій області ОСОБА_1 повідомлено про призначення їй страхових виплат: одноразової допомоги як особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, щомісячну страхову виплату особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого.
Згідно ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно із ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.
Згідно з частинами першою - третьою статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про охорону праці» охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Дія Закону України «Про охорону праці» поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих (стаття 2 Закону України «Про охорону праці»).
Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці (частина перша статті 13 Закону України «Про охорону праці»).
Разом з тим постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника або уповноважений ним орган (частина перша статті 160 КЗпП України).
Відповідно до статті 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці» (частина друга статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Згідно зі статтею 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Виходячи з аналізу вищезазначених норм права акт за формою Н-1 складається, якщо в ході розслідування нещасного випадку комісією (спеціальною комісією) встановлено, що такий нещасний випадок пов`язаний з виробництвом.
Отже доказом вини власника може бути акт про нещасний випадок на виробництві.
У справі, яка переглядається, комісією з розслідування нещасного випадку складено акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1/П за № 1, який затверджений начальником Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 08 вересня 2023 року.
За висновками даного акта, основна причина: недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки - неналежне виконання робіт по підготовці робочого місця, на опорі №199 ПЛ-10 кВ Ф-3 від ПС 35/10 кВ «Котюжани», без належної перевірки відсутності напруги та без встановлення переносних заземлень. Порушення вимог п.п. 6.5.6, 7.7.7 Правил безпечної експлуатації електроустановок; 
супутні причини: невиконання вимог інструкції з охорони праці - виконання робіт по заміні перемичок на опорі №199 ПЛ-10 кВ Ф-3 від ПС 35/10 кВ «Котюжани», без допуску до роботи, належної перевірки відсутності напруги та встановлення переносних заземлень. Невикористання засобів індивідуального захисту за їх наявності - виконання робіт по підготовці робочого місця та заміні перемичок на опорі №199 ПЛ-10 кВ Ф-3 від ПС 35/10 кВ «Котюжани». Невиконання посадових обов`язків - виконання робіт по виведенню устаткування в ремонт без увімкнення стаціонарних заземлюючих ножів та встановлення переносних заземлень. 
Особи які допустили порушення: ОСОБА_7 - майстер СО «Могилів-Подільські ЕМ» АТ АТ «Вінницяобленерго», який згідно наряду-допуску №348, будучи керівником робіт по підготовці робочого місця на опорі №199 ПЛ-10 кВ Ф-3 від ПС 35/10 кВ «Котюжани», без належної перевірки відсутності напруги та без встановлення переносних заземлень; ОСОБА_3 - електромонтер з експлуатації розподільних мереж СО «Могилів-Подільські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго», який приступ до виконання роботи по заміні перемичок на опорі №199 ПЛ-10 кВ Ф-3 від ПС 35/10 кВ «Котюжани» без допуску до роботи та без використання засобів індивідуального захисту; ОСОБА_10 - черговий диспетчер СО «Могилів-Подільські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго», який допустив виконання робіт по виведенню устаткування в ремонт без увімкнення стаціонарних заземлюючих ножів та встановлення переносних заземлень.
Таким чином установивши, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з АТ «Вінницяобленерго», нещасний випадок, який стався з ним, пов`язаний з виробництвом, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для покладення на АТ «Вінницяобленерго» обов`язку по відшкодуванню позивачам як батькам загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві працівника відповідача, завданої моральної шкоди з підстав, визначених статтею 1167 ЦК України.
При цьому слід зазначити, що винні дії загиблого ОСОБА_3 не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову його батьків про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи від нещасного випадку, що стався на виробництві, оскільки такі дії підлягають врахуванню при визначенню розміру моральної шкоди.
Визначаючи розмір моральної шкоди, судом першої інстанції не враховано факту наявності вини потерпілого від нещасного випадку, що стався на виробництві.
Враховуючи факт наявності вини потерпілого від нещасного випадку, що стався на виробництві, характер та обсяг страждань позивачів їх тривалості й тяжкість, незворотні втрати, пов`язаних зі смертю їх сина, виходячи із засад розумності, пропорційності та справедливості, колегія суддів вважає, що на користь позивачів з відповідача слід стягнути моральну шкоду у розмірі по 150 тис. грн. кожному.
З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції в частині розміру моральної шкоди слід змінити.
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції. не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційним судом змінено рішення суду першої інстанції в частині розміру моральної шкоди, судовий збір сплачений відповідачем на апеляційну скаргу слід компенсувати Акціонерному товариству «Вінницяобленерго» за рахунок держави в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України судовий збір в розмірі 1500 грн. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд - 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» задовольнити.
Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 07 січня 2025 року змінити в частині розміру моральної шкоди та судового збору.
Стягнути з Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150000 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 150000 грн.
Компенсувати Акціонерному товариству «Вінницяобленерго» за рахунок держави в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України судовий збір в розмірі 1500 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

       Л.М. Грох

       О.І. Ярмолюк