ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2025 р.           Справа№ 910/8266/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Алданової  С.О. 
          Корсака В.А. 

за участю:
секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,
представників сторін:
від позивача: не з`явились,
від відповідача: не з`явились,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гаврильчика М.А. 
та заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС» адвоката Буднія М.М.
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу 
при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 (повний текст складено 18.10.2024)
у справі № 910/8266/24 (суддя Чинчин О.В.)
за позовом           ОСОБА_1 
до          Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС»
про          зобов`язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог ОСОБА_1 , що розглядаються.
04.04.2025 до апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) адвоката Гаврильчика М.А. надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення у справі №910/8266/24, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС» (далі - ТОВ «Антарес», Товариство) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10  000,00 грн.
На обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що 26.11.2024 ОСОБА_1 уклав з Адвокатським бюро «Михайла Гаврильчика» (далі - Бюро) договір про надання правничої допомоги, згідно з п. 4.1 якого правничу допомогу, що надається Бюро, клієнт оплачує в розмірі 10  000,00 грн, що підтверджується актами приймання -передачі наданих послуг.
03.04.2025 сторони підписали акт про надання юридичних послуг на суму 10  000,00 грн і в цей же день Бюро виставило ОСОБА_1 рахунок №1 на суму 10  000,00 грн.

Позиція Товариства щодо заяви ОСОБА_1 .
Від Товариства надійшло заперечення на подану ОСОБА_1 заяву, у якій Товариство вважає, що зазначена заява може бути задоволена лише частково пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Короткий зміст і підстави вимог Товариства, що розглядаються.
04.04.2025 до апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Антарес» адвоката Буднія М.М. надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення у справі №910/8266/24, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10  000,00 грн.
На обґрунтування поданої заяви Товариство зазначає, що 09.09.2024 Товариство (клієнт) уклало з Адвокатським об`єднання «Рівненська правова компанія» (далі - Об`єднання) договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 4.1 якого допомогу, що надається Об`єднанням, клієнт оплачує 10 000,00 грн за представництво інтересів в суді апеляційної інстанції, що включає повний супровід розгляду справи. 02.04.2025 сторони підписали акт про надання послуг на суму 10  000,00 грн та Об`єднання виставило Товариству рахунок №02/04 від 02.04.2025 на суму 10 000,00 грн.

Позиція ОСОБА_1 щодо заяви Товариства.
Від ОСОБА_1 не надійшло відзиву або іншої заяви по суті щодо поданої Товариством заяви про прийняття додаткового рішення.

Дії суду щодо розгляду заяви по суті.
Згідно з протоколами передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 04.04.2025 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гаврильчика М.А. передано колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.
Згідно з протоколами передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 04.04.2025 заяву представника ТОВ «Антарес» адвоката Буднія М.М. передано колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гаврильчика М.А. про стягнення витрат на професійну правову допомогу; прийнято до розгляду заяву представника ТОВ «Антарес» адвоката Буднія М.М. про стягнення витрат на професійну правову допомогу; постановлено здійснювати розгляд заяви представника ОСОБА_1 адвоката Гаврильчика М.А. та заяви представника ТОВ «Антарес» адвоката Буднія М.М. в одному апеляційному провадженні; розгляд заяв призначено на 28.04.2025.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просив зобов`язати Товариство надати йому копії документів згідно з переліком, наведеним у прохальній частині позовної заяви.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Антарес» в частині зобов`язання Товариства надати ОСОБА_1 річну фінансову звітність за 2023 рік, договори, угоди, додаткові угоди, укладені за період з 19.07.2022 по березень 2024 року включно, в т.ч.: договори оренди, суборенди, та додаткові угоди до них укладені ТОВ «Антарес» з Березнівським економіко-гуманітарним ліцеєм залишено без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. 
Стягнуто з ТОВ «Антарес» на користь ОСОБА_1 3028,00 грн судового збору.
Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2024, ТОВ «Антарес» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, судові витрати покласти на позивача. Скаржник вважав оскаржуване рішення безпідставним та необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апелянт вважав, що суд безпідставно задовольнив вимоги позову про надання завірених копій договорів, угод, додаткових угод, укладених за період з 19.07.2022 по червень 2024 року, документів бухгалтерського обліку за період 2023-2024 роки, наказів і розпоряджень директора за період з 19.07.2022 по червень 2024 року; протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Антарес» від 12.04.2024; відомостей про дебіторів із зазначенням найменувань та сум станом на 31.12.2022, станом на 31.12.2023, станом на 30.06.2024; відомостей про кредиторів із зазначенням найменувань та сум станом на 31.12.2022, станом на 31.12.2023, та станом на 30.06.2024.
ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечує та наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 у справі №910/8266/24 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 у справі №910/8266/24 змінено, виклавши п. 2, 3, 4 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 у справі №910/8266/24 в наступній редакції: 
2. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. 
3. Зобов`язати Товариство надати ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії документів щодо господарської діяльності Товариства, а саме договори, угоди, додаткові угоди, укладені за період з 19.07.2022 включно по червень 2024 року, в т.ч.: договір №2-Р від 19.09.2022, укладений з ТОВ "Автолюкс Експерт"; договір №11-Р від 23.11.2022, укладений з ТОВ "Автолюкс Експерт"; договір № 1/24 від 15.01.2024, укладений з ТОВ "Медікс-рей Інтернешнл Груп"; договори оренди та додаткові угоди до них, укладені ТОВ "Антарес" з фізичними та юридичними особами, що здійснюють діяльність на об`єктах нерухомості, розташованих за адресою: 34600, м. Березне, вул. Чорновола, 1, Рівненського району, Рівненської області, у т.ч. з ФОП Максимовою Л.М.; договори оренди та додаткові угоди до них, укладені ТОВ "Антарес" з фізичними та юридичними особами, що здійснюють діяльність на об`єктах нерухомості, розташованих за адресою: 34600, м. Березне, вул. Київська, 17, Рівненського району Рівненської області; договори оренди та додаткові угоди до них, укладені ТОВ "Антарес" з фізичними та юридичними особами, що здійснюють діяльність на об`єктах нерухомості, розташованих за адресою: 34600, м. Березне, вул. Андріївська, 48/1, Рівненського району Рівненської області; договори оренди та додаткові угоди до них, укладені ТОВ "Антарес" з особою, що здійснює діяльність на об`єкті нерухомості, розташованому за адресою: 34600, м. Березне, вул. вул. Андріївська, 39 а, Рівненського району Рівненської області; договори оренди та додаткові угоди до них, укладені ТОВ "Антарес" з юридичною особою, що здійснює діяльність на об`єкті нерухомості, розташованому за адресою: 34600, м. Березне, вул. Андріївська, 13, Рівненського району Рівненської області; інші господарські договори та угоди, укладені ТОВ "Антарес" з юридичними та фізичними особами; 
- накази і розпорядження директора за період з 19.07.2022 по червень 2024 року включно, документи бухгалтерського обліку за 2023 рік та перше півріччя 2024 року, в т.ч.: заключні виписки по рахунках в банках по місяцях;  прибуткові та видаткові накладні; фіскальні чеки; товарні чеки; рахунки-фактури; рахунки на оплату; акти (виконаних робіт, наданих послуг, приймання-передачі, списання, введення в дію); касові ордери; звіти про використання коштів на відрядження або під звіт; оборотні відомості по бухгалтерських рахунках по місяцях; оборотні аналітичні відомості по бухгалтерських рахунках по місяцях; групування по бухгалтерських рахунках по місяцях; реєстри рахунків на роботи (послуги) по місяцях; відомості проводок по журналах операцій по місяцях; відомості про дебіторів із зазначенням найменувань та сум станом на 31.12.2022, станом на 31.12.2023, станом на 30.06.2024; відомості про кредиторів із зазначенням найменувань та сум станом на 31.12.2022, станом на 31.12.2023 та станом на 30.06.2024; належно оформлену та завірену (нотаріально) копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Антарес" від 21.11.2023 № 3/2023; належно оформлену та завірену копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Антарес" від 12.04.2024. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути з ТОВ «Антарес» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 500 грн 00 коп.
В решті рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 у справі №910/8266/24 залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства судовий збір у розмірі 1  600,00 грн за подання апеляційної скарги.
04.04.2025 до апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Гаврильчика М.А. надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення у справі № 910/8266/24, яким стягнути з Товариства на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10  000,00 грн.
Цього ж дня до апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Антарес» адвоката Буднія М.М. надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення у справі №910/8266/24, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10  000,00 грн.
Вимоги та обґрунтування зазначених заяв наведено вище за текстом цієї постанови.
З наданих у матеріали справи документів суд встановив таке.
Щодо заяви ОСОБА_1 
26.11.2024 ОСОБА_1 (клієнт) уклав з Адвокатським бюро «Михайла Гаврильчика» (Бюро) договір про надання правничої допомоги, за усовами п. 1.1 якого клієнт доручив, а Бюро взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з п. 2.1.1 договору Бюро зобов`язується надавати юридичну допомогу та представляти інтереси клієнти в Північному апеляційному господарському суді у справі №910/8266/24 за апеляційною скаргою ТОВ «Антарес» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2024.
Правничу допомогу, що надається Бюро, клієнт оплачує в розмірі 10 000 грн, що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг (п. 4.1 договору).
03.04.2025 сторони підписали акт виконаних робіт (надання юридичних послуг) згідно з яким Бюро надало клієнту юридичні послуги (правнича допомога): надання консультації, складання відзиву на апеляційну скаргу, аналіз судової практики Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у подібних правовідносинах, повний супровід розгляду Північним апеляційним Господарським судом апеляційної скарги ТОВ «Антарес» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 у справі №910/8266/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Антарес» про зобов`язання вчинити певні дії. Загальна вартість наданих послуг становить 10  000,00 грн, без ПДВ. Сторони претензій одна одній не мають.
Цього ж дня Бюро виставило ОСОБА_1 рахунок №1 на оплату юридичних послуг (правова допомога) на суму 10  000,00 грн.
Щодо заяви Товариства.
09.09.2024 Товариство (клієнт) уклало з Адвокатським об`єднанням «Рівненська правова компанія» (Об`єднання) договір про надання правової допомоги, за умовами п. 2.1.1 якого Об`єднання представляє у встановленому порядку інтереси клієнта у справі №910/8266/24 в Північному апеляційному господарському суді за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Антарес» про зобов`язання вчинити дії.
Відповідно до п. 4.1 договору правничу допомогу, що надається Об`єднанням, клієнт оплачує в розмірі 10 000,00 грн за представництво інтересів в суді апеляційної інстанції, що включає повний супровід розгляду справи.
02.04.2025 сторона підписали акт про надання послуг згідно з яким Об`єднання надало клієнту юридичні послуги (правнича допомога): здійснення представництво інтересів клієнта у справі №910/8266/24 в Північному апеляційному господарському суді за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Антарес» про зобов`язання вчинити дії, що включає повний супровід справи в суді апеляційної інстанції. Загальна вартість наданих послуг правничої допомоги становить 10  000,00 грн, без ПДВ.
02.04.2025 Об`єднання виставило Товариству рахунок №02/04 на оплату юридичних послуг (правнича допомога) на суму 10 000,00 грн.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).
Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.
Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
А отже, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - у разі фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом у наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість (однієї) години роботи того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору і привели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
А тому, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.
Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема в абз. 2 підп. 4.1 п. 4 Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 він наголосив на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм у оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Окрім цього у визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).
У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

З огляду на ненадання заявниками доказів оплати правничої допомоги, суд звертається до висновку Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Так, в абз. 2 та 3 п. 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України  розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Суд встановив, що заявники надали докази на підтвердження заявлених ними до відшкодування витрат на правничу допомогу у суду апеляційної інстанції у розмірі 10  000,00 грн кожен.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених ОСОБА_1 та Товариством витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 10  000,00 грн кожен відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати мають характеру необхідних і співрозмірні з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є обґрунтованими у зазначеному вище розмірі.
При вирішенні питання щодо розподілу понесених заявниками витрат колегія суддів виходить з результатів апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою Товариства (скаргу задоволено частково) та приписів п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.
Так, згідно з цією нормою інші судові витрати (до яких процесуальний закон відносить і витрати на правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за результатами апеляційного перегляду було задоволено 2/5 вимог апеляційної скарги Товариства, колегія суддів відповідно розподіляє і понесені сторонами судові витрати. 
До відшкодування на користь Товариства (з ОСОБА_1 ) підлягають 4  000,00 грн (2/5 від 10  000,00 грн) витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а до відшкодування на користь ОСОБА_1 (з Товариства) - 6  000,00 грн (3/5 від 10  000,00 грн), оскільки в цій частині позивач підтвердив правомірність своїх вимог.
Колегія суддів вважає за можливе при вирішенні питання розподілу витрат на правничу допомогу між ОСОБА_1 та Товариством застосувати ч. 11 ст. 129 ГПК України.
Так, згідно з ч. 11 ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Відповідно, за результатом такого зобов`язання до стягнення з Товариства на користь ОСОБА_1 підлягає 2  000,00 грн витрат на правничу допомогу (6  000,00 грн - 4  000,00 грн). Від обов`язку сплати іншої частини судових витрат у розмірі 4  000,00 грн сторони звільняються.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення поданих ОСОБА_1 і Товариством заяв частково (на суми 6 000,00 грн та 4  000,00 грн відповідно), а також вважає за доцільне зобов`язати ТОВ «Антарес» як сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю (6  000,00 грн - 4  000,00 грн = 2  000,00 грн) іншій стороні - ОСОБА_1 , а також звільнити Товариство та ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати один одному іншу частину судових витрат (4  000,00 грн).

Керуючись ст. 74, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :
          
1. Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гаврильчика М.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС" на користь ОСОБА_1 6  000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
          У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

2. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС» адвоката Буднія М.М. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
          Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС"  4  000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
          У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС» як сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні - ОСОБА_1 . Звільнити Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС» та ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати один одному іншу частину судових витрат.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС" (04060, місто Київ, вул. Берлінського Максима, будинок 31, Ідентифікаційний код юридичної особи 24173596) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 2  000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Справу №910/8266/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.04.2025. 

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                С.О. Алданова

                                                                                В.А. Корсак