ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4699/25 Справа № 205/3813/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - 205/3813/24 Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року                                                                 м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів – Макарова М.О., Єлізаренко І.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року про зупинення провадження 
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» про стягнення безпідставно збережених коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння , –

В С Т А Н О В И Л А:

       У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» про стягнення безпідставно збережених коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» безпідставно збережені кошти у розмірі мінімальної орендної плати у сумі 1 805 579 ,93 грн., витребувати нерухоме майно з чужого незаконного володіння шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» звільнити нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .
       10.02.2025 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від представника позивача – адвоката Співак Н.М. надійшла заява, у якій вона просила долучити до матеріалів справи копію позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпро-Агро ЮС», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів оренди та копію ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2024 року про відкриття провадження по справі № 205/4399/24. 
       Також надала письмові пояснення, у яких зазначила, що позивач не є стороною договорів оренди нежитлового приміщення, а визнання їх недійсними жодним чином не впливає на вирішення спору у вказаній справі. Факт незаконного збереження відповідачем грошових коштів, які він мав би сплатити позивачу за користування її нерухомим майном, не має жодного зв`язку з визнанням недійсним вказаних договорів оренди. 
       Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року зупинено провадження у цивільній справі № 205/3813/24 за позовною заявою  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» про стягнення безпідставно збережених коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння – до набрання законної сили судовим рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 205/4399/24. 
       Не погоджуючись з ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа та отримання документів в Електронному суді.

       Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.
       Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у справі № 205/4399/24 просить визнати недійсними договори оренди нежитлових приміщень № 17/10/20 від 17.10.2020 року та № 17/09/23 від 17.09.2023 року. Предметом позову у справі № 205/3813/24 є стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі мінімальної орендної плати у розмірі 1 805 579,93 грн., а також витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння шляхом зобов`язання ТОВ «Дніпро-Агро ЮС» звільнити нерухоме майно, в порядку ст. 1212 ЦПК України, хоча зазначає. Що саме за оспорюваними договорами. На думку місцевого суду, на теперішній час існують обставини, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, оскільки до моменту розгляду справи № 205/4399/24, де предметом розгляду є визнання недійсними договорів оренди нежитлових приміщень № 17/10/20 від 17.10.2020 року та № 17/09/23 від 17.09.2023 року, суд не може вирішити питання про стягнення безпідставно збережених коштів та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння в порядку ст.1212 ЦПК України у справі № 205/3813/24, оскільки вирішення по суті справи №205/4399/24 безпосередньо впливає на вирішення спору у вказаній справі.

       Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
       Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
       Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
       Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).
       Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

       У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».
       Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.
       У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

       Така правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 22.02.2023 у справі № 357/9054/18.

       Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» про стягнення безпідставно збережених коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння.
       Позов мотивований тим, що 22 січня 2016 року, ОСОБА_4 , як продавець, з однієї сторони, а також ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як покупці, з іншої сторони, уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською I. Ю., зареєстрований у реєстрі за № 81, згідно якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_1 ,
 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 3/4 частини (кожному по 1/4 частини) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 531241812101.
        Згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І. Ю., зареєстрованого у реєстрі за № 85, Позивачка ОСОБА_1 , як продавець, з однієї сторони, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як покупці, з іншої сторони, уклали договір, згідно якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 3/4 частини (кожному по 1/4 частини) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 531191612101.
       Таким чином, після укладення 22 січня 2016 року договорів купівлі-продажу частин нежитлового приміщення зареєстрованих у реєстрі за № 81 та № 85, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали співвласниками частин нежитлових примішень об?єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами 531241812101, 531191612101, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та дані об?єкти належать співвласникам на праві спільної часткової власності (по кожному кожного об?єкта) у відповідності до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України без виділення часток в натурі, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.02.2024 щодо об?єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 531241812101 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2024 щодо об?єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 531191612101.
        Позивач вказала, що починаючи з 17 листопада 2017 року, грубо порушуючи права ОСОБА_1 , перешкоджаючи їй у володінні та користуванні належною їй часткою, зазначений об?єкт нерухомого майна було незаконно захоплено Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-АГРО ЮС» (код ЄДРПОУ 41592207).
       Засновниками якого відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
        Позивач зазначала, що ТОВ «ДНІПРО-АГРО ЮС» з 17 листопада 2017 року та по сьогоднішній день займає об?єкт нерухомого майна, в якому позивачу належить частина у праві спільної часткової власності, фактично володіє ним, користується та здійснює господарську діяльність.
       Проте, позивач не надавала згоди на передачу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 у володіння та користування ТОВ «ДНІПРО-АГРО ЮС».
       На підтвердження нібито наявності права користування нерухомим майном за адресою АДРЕСА_1 , ТОВ «ДНІПРО-АГРО ЮС» було надано АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» копію Договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020 (в якому зазначено про строк його дії до 17.09.2023) та копію Договору оренди нежитлового приміщення № 17/09/2023 від 17.09.2023.
       Так, Договір оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17 жовтня 2020 року було укладено між фізичною особою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та фізичною особою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 (Орендодавці), з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО АГРО ЮС» (код ЄДРПОУ 41592207) (Орендар), з іншої сторони.
       Відповідно до п. 1.1. Договору оренди нежитлового приміщення N? 17/10/20 від 17 жовтня 2020 року Орендодавці передають Орендарю в строкове платне користування нежитлові приміщення (виробничий комплекс) площею 1060,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на строк, зазначений в п. 3.1. цього Договору, а саме: два роки та одинадцять місяців з дати прийняття Орендарем об?єкта, що передається в оренду та який діє до 17 вересня 2023 року, відповідно до п. 9.2. Договору.
       Так, Договір оренди нежитлового приміщення № 17/09/23 від 17 вересня 2023 року було укладено між фізичною особою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та фізичною особою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 (Орендодавці), з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-АГРО ЮС» (код ЄДРПОУ 41592207) (Орендар), з іншої сторони.
       Відповідно до п. 1.1. Договору оренди нежитлового приміщення № 17/09/23 від 17 вересня 2023 року Орендодавці передають Орендарю в строкове платне користування нежитлові приміщення (виробничий комплекс) площею 1060,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на строк, зазначений в п. 3.1. цього Договору, а саме: два роки та одинадцять місяців з дати прийняття Орендарем об?єкта, що передається в оренду та який діє до 17 серпня 2026 року, відповідно до п. 9.2. Договору.
       Таким чином Орендодавцями в обох зазначених договорах оренди нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 зазначено і підписано договори зі сторони Орендодавця лише двома співвласниками ОСОБА_2 (Відповідачем-2) та ОСОБА_3 (Відповідачем-3), без згоди та участі інших співвласників - ОСОБА_1 (Позивавача) та ОСОБА_4 (Третьої особи).
       Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
       Позивач зазначала, що договори оренди нежитлових приміщень № 17/10/20 від 17.10.2020 року та № 17/09/23 від 17.09.2023 року було укладено без згоди співвласників ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Зазначені особи не є орендодавцями у зазначених договорах оренди та не надавали згоди на їх укладення.
       У зв`язку з чим просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» безпідставно збережені кошти у розмірі мінімальної орендної плати у сумі 1 805 579 ,93 грн., витребувати нерухоме майно з чужого незаконного володіння шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» звільнити нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

       В той час, судом встановлено, що у провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Остапенко Н.Г.) перебуває цивільна справа № 205/4399/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпро-Агро ЮС», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів оренди.
       Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2024 року було відкрито провадження по вказаній справі.
        ОСОБА_1 у справі № 205/4399/24 просить визнати недійсними договори оренди нежитлових приміщень № 17/10/20 від 17.10.2020 року та № 17/09/23 від 17.09.2023 року. 
       Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Колегія суддів звертає увагу, що предметом позову у справі № 205/3813/24 є стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі мінімальної орендної плати у розмірі 1 805 579,93 грн., з правовим обгрунтуванням в порядку ст. 1212 ЦК України, а також витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння шляхом зобов`язання ТОВ «Дніпро-Агро ЮС» звільнити нерухоме майно.
       Однак, ухвала суду першої інстанції не містить обґрунтування, які саме обставини можуть бути встановлені при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпро-Агро ЮС», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів оренди (цивільна справа № 205/4399/24), які неможливо встановити при розгляді позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агро ЮС» про стягнення безпідставно збережених коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння (цивільна справа №205/3813/24).
       У порушення вимог ст. 251 та 260 ЦПК України суд не проаналізував предмети спорів у справах та підстави позовних вимог, і прийшов до передчасного висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення спору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпро-Агро ЮС», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів оренди (цивільна справа № 205/4399/24).
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі.
       Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач не є стороною вказаних договорів оренди нежитлових приміщень № 17/10/20 від 17.10.2020 року та № 17/09/23 від 17.09.2023 року, які оскаржуються у справі № 205/4399/24, а визнання їх недійсними жодним чином не впливає на вирішення спору саме у вказаній справі, враховуючи заявлені позовні вимоги.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі.
       Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції – скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року про зупинення провадження – скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2025 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.О. Макаров

І.А. Єлізаренко