Справа № 157/71/25  Провадження №33/802/187/25 	Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
секретаря судового засідання – Богдан Л.М.,
захисника ОСОБА_1 – Савюк К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника Турчак Марини Валеріївни в інтересахособи, що притягається до адміністративної ОСОБА_1 , на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 лютого 2025 рокупро притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06.02.2025року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.01.2025 року в 08 годині 07 хвилин на вулиці Коніщука в місті Камені-Каширському Волинської області, керуючи власним автомобілем марки «Volkswagen Passat Variant», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, на законну вимогу поліцейського відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.17).
Не погоджуючись з таким судовим рішенням захисник Турчак М.В. в інтересах  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с.22).
В доповненій апеляційній скарзі захисник Савюк К.О. вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що при складенні адміністративних матеріалів працівниками поліції було порушено норми КпАП України, ЗУ «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року. 
Зазначає, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено неправомірно, працівниками поліції не було проінформовано водія про конкретну причину зупинки, передбачену законом. Окрім того, при складанні адміністративних матеріалів поліцейськими було грубо порушено права ОСОБА_1 , так як такі матеріалми були складені за його відсутності, зі змістом протоколу його ознайомлено не було, копія не вручалась, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація яким саме чином ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а в направленні на огляд відсутні відомості від якого саме огляду (на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі) відмовився ОСОБА_1 (а.с.52-57).
В судове засідання ні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ні захисники, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності осіб, які не з`явились, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КпАП України, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до диспозиції ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 ПДР України.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КпАП України, Інструкції №1452/735.
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КпАП України.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №213173 від 05.01.2025 року (а.с.1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2025 року (а.с.2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); 
- відеозаписом з боді-камер працівників поліції (а.с.6).
Апеляційним судом вжито неодноразових заходів виклику в судові засідання свідків ОСОБА_2 та поліцейського, який перебував з ним на службі, проте з невідомих причин вони не змогли з`явитися на розгляд справи, а тому судом беруться до уваги докази, наявні в матеріалах справи. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, а саме щодо факту зупинки транспортного засобу, апеляційний суд звертає увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. 
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що у будь-якому випадку, причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та не може свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що дії працівників поліції є правомірними і відповідають вимогам ст.266 КпАП України, Інструкції № 1452/735, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, із якого вбачається, що працівники поліції законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки виявили у нього ознаку алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з ротової порожнини, водій підтвердив, що вживав вранці алкогольний напій. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак згодився проїхати до найближчого медичного закладу, який самовільно залишив по прибуттю. В той же час, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на визначення стану сп`яніння. 
Від так, у працівників поліції були всі підстави скласти відносно водія протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, доводи захисника про порушення прав ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів не знаходять свого підтвердження, так як такі матеріали було складено за відсутності водія з об`єктивних причин, а саме, самовільного залишення медичного закладу останнім, що унеможливило ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення та вручення відповідних копій.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Турчак Марини Валеріївни в інтересахособи, що притягається до адміністративної ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                                 Гапончук В.В.