УХВАЛА

21 травня 2025 року
м. Київ

справа №520/21571/24
адміністративне провадження №К/990/20111/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року
у справі №520/21571/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 по 11.06.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 27.04.2021 виплаченого 11.06.2024 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі № 280/5974/22;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 по 11.06.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 27.04.2021 виплаченого 11.06.2024 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі № 280/5974/22.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати недонарахованого грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, з 01.01.2021 по 27.04.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2021 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 26.12.2023 (виникнення права на компенсацію набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/5974/22) по 11.06.2024 (дата фактичної виплати заборгованості по недонарахованому грошовому забезпеченню за період з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, з 01.01.2021 по 27.04.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2021 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»).
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати недонарахованого грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, з 01.01.2021 по 27.04.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2021 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 26.12.2023 (виникнення права на компенсацію набрання законної сили судовим рішенням у справі № 280/5974/22) по 11.06.2024 (дата фактичної виплати заборгованості по недонарахованому грошовому забезпеченню за період з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, з 01.01.2021 по 27.04.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2021 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»).
Позов в решті вимог залишено без задоволення.
Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Дяченка Олексія Володимировича задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 по справі № 520/21571/24 - скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення, виплаченого 11.06.2024 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі № 280/5974/22 за період з 30.01.2020 по 25.12.2023; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення, виплаченого 11.06.2024 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі № 280/5974/22 за період з 30.01.2020 по 25.12.2023.
Ухвалено в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення, виплаченого 11.06.2024 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі № 280/5974/22 за період з 30.01.2020 по 25.12.2023.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення, виплаченого 11.06.2024 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі № 280/5974/22 за період з 30.01.2020 по 25.12.2023.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України, в зв`язку з відсутності документу про сплату судового збору.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач звернувся до суду у 2024 році, судами попередніх інстанцій було задоволено вимогу майнового характеру.
Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (надалі - №3674-VI) у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року становив 3028 грн 00 коп.
Частиною третьою статті 4 Закону України №3674-VI установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 1937,92 грн.
Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для надання документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
Реквізити для сплати судового збору:
ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".
Керуючись статтями 329, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ :
1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі №520/21571/24 - залишити без руху.
2. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції:
-                    документу про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.
3 Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху в установлений судом строк в іншій частині, касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду