УХВАЛА
 
14 травня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 495/5026/24
провадження № 61-2279св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
судді-доповідача - Сердюка В. В.,
 
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Пророка В. В.

учасники справи: 
 
заявник - ОСОБА_1 ,
 
заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нерода Алла Ігорівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року в складі колегії суддів                   Сегеди С. М., Комлєвої О. С., Сєвєрової Є. С., 
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог заяви
 
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , у якій просила встановити факти:
- спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки ОСОБА_1 
та ОСОБА_2 без шлюбу з 01 лютого 2018 року до 15 травня 2023 року;
- перебування фізичної особи ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , який 
є військовослужбовцем з 22 лютого 2023 року до моменту його зникнення безвісти, тобто до 15 травня 2023 року.
Вимоги заяви обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 01 лютого                   2018 року. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, призваний за мобілізацією з 22 лютого 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . Згодом наказом командира по особовому складу                            від 31 березня 2023 року № 112-РС ОСОБА_2 було призначено на посаду стрільця-санітара 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти Військової частини НОМЕР_1 .
 
22 травня 2023 року за вих. № 2256 від ІНФОРМАЦІЯ_4                   ОСОБА_1 надійшло сповіщення про зникнення безвісти її чоловіка                  ОСОБА_2 під час штурмових дій 15 травня 2023 року біля населеного пункту Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області.
 
Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, перебування на утриманні зазначили, що заявниця не може реалізувати своє право на отримання грошового забезпечення та інших пільг, які мала б отримати як член сім`ї військовослужбовця - чоловіка ОСОБА_2 , який є зниклим безвісти, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зареєстрували шлюб офіційно, хоча і проживали протягом тривалого часу однією сім`єю як чоловік та дружина.
 
Так, до початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний побут, бюджет, піклувалися один про одного. Після деокупації смт Гостомель Київської області та відновлення життя на Київщині ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_2 переїхали до сестри заявниці ОСОБА_3 у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Заявниця разом із чоловіком виїхали з Одеської області на той час у більш безпечний регіон.
 
ОСОБА_1 перебувала на утриманні у ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем з 22 лютого 2023 року, оскільки заявниця самостійного доходу не мала. ОСОБА_2 переказував кошти ОСОБА_1 , в тому числі і для купівлі йому обмундирування під час перебування на військовій службі. Заявниця вказує, що встановлення зазначених фактів необхідно для того, щоб отримати одноразову грошову допомогу після смерті чоловіка військовослужбовця.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 01 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про 
встановлення фактів, що мають юридичне значення.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявниця не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 , тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2024 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишено без розгляду. Роз`яснено заінтересованій особі, що вона має право подати позов на загальних 
підставах.
 
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що у цій справі вимоги заяви                 ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 їй необхідні для реалізації права на отримання виплат грошового забезпечення як члену сім`ї військовослужбовця, який визнаний безвісно відсутнім, що однозначно свідчить про існування спору про право.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
 
24 лютого 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нерода А. І., 
через підсистему «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, у якій представник заявниці, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
У касаційній скарзі представник заявниці посилається на:
- пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23), крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
- пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу (суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбаченихпунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу).
 
Доводи відзиву на касаційну скаргу
 
Військова частина НОМЕР_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного залишити без змін. Представник ОСОБА_4 зазначає, що суд апеляційної інстанції правильно залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстав існування у цій справі спору про право.
 
Провадження у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2025 року у складі колегії суддів Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М. відкрито касаційне провадження в зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У березні 2025 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
 
Згідно із протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 13 травня 2025 року визначено такий склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Сердюк В. В. (суддя-доповідач), Грушицький А. І., Литвиненко І. В., Петров Є. В., Пророк В. В.
 
Позиція Верховного Суду
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 березня                2025 року справу № 308/17634/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвалу мотивовано тим, що розгляд справи в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства неможливий за наявності спору про право, у тому числі й про право на призначення й отримання одноразової грошової допомоги.
 
В ухвалі зазначено, що якщо особа отримала відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, немає підстав стверджувати, що спір із повноважним органом військового управління у неї відсутній і що фактично для збирання доказів і оскарження такого рішення вона може використовувати можливості окремого провадження у цивільному судочинстві. Можливість встановлення певного юридичного факту в порядку окремого провадження у цивільному судочинстві передбачена для іншої мети, ніж вирішення спору (у тому числі адміністративного спору про призначення та виплати одноразової грошової допомоги), окрім випадків, передбачених законом. Зокрема, такий випадок передбачений статтею 16-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) в редакції                     від 09 грудня 2023 року лише щодо факту проживання однією сім`єю жінки (чоловіка) із загиблою (померлою) особою, які не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. 
 
Колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду звернула увагу на те, що за змістом статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ утриманцями, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Тому ключовим питанням при вирішенні того, чи перебувала онука на утриманні загиблого військовослужбовця, є те, чи має така онука саме як член його сім`ї право на пенсію у разі втрати годувальника.
Отже, після відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги встановлення в окремому провадженні у порядку цивільного судочинства того, що онука загиблого військовослужбовця була його утриманкою, означатиме встановлення її належності до членів його сім`ї та визнання права такої онуки на отримання пенсії у разі втрати годувальника. Проте загальний суд за правилами цивільного судочинства не може, встановлюючи факт перебування на утриманні, визнавати належність онуки до членів сім`ї загиблого військовослужбовця та створювати передумови як для вирішення спору про право на призначення й отримання одноразової грошової допомоги, так і для вирішення спору про право такого утриманця на отримання пенсії у разі втрати годувальника і набуття такого права. 
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 квітня 2025 року прийнято до розгляду справу № 308/17634/23 (провадження № 14-40цс25) за заявою  ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , заінтересована особа ? ІНФОРМАЦІЯ_5 , про встановлення факту перебування особи на утриманні. Справу № 308/17634/23 призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 11 червня 2025 року. 
 
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справах, які передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах. 
 
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
 
Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
З урахуванням викладеного Верховний Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається.
 
Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 495/5026/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нерода Алла Ігорівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 308/17634/23 (провадження № 14-40цс25). 
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                    В. В. Сердюк
Судді                                                                                     А. І. Грушицький
                                                                                              І. В. Литвиненко
                                                                                              Є. В. Петров 
                                                                                              В. В. Пророк