СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2025 року                                    м. Харків                        Справа № 922/5399/23  
          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Здоровко Л.М.
за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні  у приміщенні Східного апеляційного господарського суду  апеляційну скаргу (вх.№236Х/2) позивача - Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” на рішення Господарського суду Харківської області від 14.01.2025 у справі №922/5399/23 (повний текст рішення складено та підписано 23.01.2025 суддею Погореловою О.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області) 
за позовом Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут”, м.Харків,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство “Харківобленерго”, м.Харків,
до Селянського (фермерського) господарства “Моноліт”, с.Підлиман Ізюмського району Харківської області ,
про стягнення коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" про стягнення  1 097 377,79 грн, з яких: 896 182,84 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 №763-208 на умовах комерційної пропозиції №9П та комерційної пропозиції №9/223П з оплати вартості  електричної енергії, поставленої у  період з листопада 2022 року по вересень 2023 року та нараховані на цю заборгованість  пені у сумі 171 064,23 грн., три проценти річних у сумі 12 547,28 грн та інфляційні втрати у сумі 17 583,44 грн. 
Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 №763-208 на умовах комерційної пропозиції №9П та комерційної пропозиції №9/223П щодо оплати вартості поставленої електричної енергії.
     12.12.2024 позивача подав  до Господарського суду Харківської області заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив те, що на день подання цієї заяви заборгованість відповідача перед ПрАТ “Харківенергозбут” за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 №763-208 на умовах комерційної пропозиції №9П та комерційної пропозиції №9/223П  зменшилася до 228 771,33 грн за квітень - травень 2023 року; нарахування по 3% річних за період з 18.02.2023 по 30.09.2023 - 7 457,52 грн; нарахування по інфляційним втратам за період з квітня 2023 року по липень 2023 року – 8 652,68 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за електричну енергію у розмірі 228 771,33 грн за період квітень-травень 2023 року, три проценти річних у розмірі 7 457,52 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 652,68 грн.
    Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2024, занесеною до протоколу судового засідання, заяву було прийнято  та розгляд справи продовжений з урахуванням викладених у ній вимог.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.01.2025 у справі №922/5399/23, у задоволенні позову відмовлено повністю.
        В обґрунтування рішення суд послався на те, що  з наявних у матеріалах справи доказів, а саме: акту приймання-передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 №763-208 за квітень 2023 року на загальну суму 127 099,82 грн, акту приймання-передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 №763-208 за травень 2023 року на загальну суму 101 671,51 грн, платіжної інструкції від 10.05.2023 №25 на суму 127 009,82 грн  з призначенням платежу - «сплата рахунку за електричну енергію згідно з договором від 01.01.2019 №763-208»,  платіжної інструкції від 08.06.2023  №69 на суму 101 671,51 грн з призначенням платежу – «сплата рахунку за електричну енергію згідно з договором від 01.01.2019 №763-208» вбачається здійснення  відповідачем оплати поставленої йому позивачем за спірним договором у спірний період (квітень -травень  2023 року ) вартості електричної енергії.
    При цьому суд зазначив, що аналіз вказаних доказів у сукупності, а саме: період нарахування за спожиту електричну енергію та період оплати за неї, розмір нарахованих до стягнення суми та розмір сум оплати), дає підстави суду дійти висновку, що хоча у вказаних платіжних інструкціях споживачем не вказаний період, за який сплачуються кошти, вказані платежі були проведені відповідачем за електроенергію спожиту саме у квітні та травні 2023 року, в той час як позивачем не доведено наявності заборгованості з оплати поставленої за договором електроенергії за попередні спірному періоди, в рахунок погашення якої він у відповідності до пункту  4 комерційних пропозицій №9П та №9/223П мав  право здійснити зарахування вказаних платежів.
       При цьому суд відхилив доводи позивача про зарахування  вказаних платежів у рахунок заборгованості за спірним договором з оплати вартості поставленої електроенергії  в листопаді  2022 року в розмірі 311 103,99 грн, оскільки вказана сума визначена  відповідачем на  підставі даних додатку 10 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 28.11.2018 №19/13979 - коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії постачальником ПрАТ "Харківенергозбут" за листопад 2022 року, з якого неможливо встановити за яким принципом зроблений перерахунок  та як визначалась сума заборгованості відповідача за електричну енергію за період - листопад 2022 року у розмірі 311 103,99 грн, в той час як здійснені відповідачем платежі за платіжними інструкціями від 11.12.2023 № 480 на суму 244 632,77 грн та від 08.01.2024  №14 на суму 86 960,88 грн. покривають вказану суму.
Позивач -Приватне акціонерне товариство “Харківенергозбут” подало на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність викладених в рішенні висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на безпідставність висновку суду першої інстанції про оплату відповідачем за платіжними інструкціями  від 10.05.2023 №25 та від 08.06.2023  №69 вартості поставленої йому позивачем за спірним договором електричної енергії саме  протягом спірного періоду з квітня по травень 2023 року, оскільки не врахував, що вказані платіжні документи у призначенні платежу не містять посилання на період, за яких здійснюється оплата, що відповідно до пункту  4 комерційних пропозицій №9П та №9/223П надавало право позивачу- постачальнику  зарахувати ці платежі на  погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення, що останнім  й було здійснено, шляхом їх зарахування в рахунок скоригованої заборгованості за листопад 2022 року в розмірі  311103,99 грн  разом з платежами за платіжними інструкціями № 480 на суму 244 632,77 грн та  №14 на суму 86 960,88 грн, в яких  призначенням платежу вказано оплату за листопад 2022 року.
Разом з цим скаржник зазначає, що відповідачем як ініціатором платежів при оформленні платіжних інструкцій  від 10.05.2023 №25 та від 08.06.2023  №69 не було дотримано вимог пунктів  37, 41  Інструкції про безготівкові розрахунки  в національній валюті  користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Національного банку України  від 29.07.2022  № 163 щодо зазначення в реквізиті «Призначення платежу» повної інформації про платіж та документи, на підставі  яких здійснюєься  платіжна операція,  а висновки суду про здійсненя зазначених платежів  на оплату вартості поставленої за спірним договором електроенергії за період квітень-травень 2023 року є зміною на власний розсуд  умов договору в частині зарахування грошових коштів за платіжними документами, в яких  у реквізиті «Призначення платежу» не міститься посилань на  період, за який здійснюється оплата.  
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 для розгляду справи сформовано склад суду: головуючий суддя-доповідач Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” на рішення Господарського суду Харківської області від 14.01.2025 у справі №922/5399/23 та призначено її до розгляду з повідомленням учасників справи  на 20.03.2025 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №104.
       14.03.2025 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерного товариства “Харківобленерго”, надійшов відзив на апеляційну скаргу ( вх. № 3241),  згідно з яким вона просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення –без змін.
   17.03.2025 від відповідача - Селянського (фермерського) господарства “Моноліт” надійшов відзив на апеляційну скаргу ( вх. № 3301),  згідно з яким він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення –без змін.  
    19.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи  у зв`язку з неможливістю прибуття його представника за станом здоров`я.
  Колегія суддів відмовляє в задоволенні вказаного клопотання, виходячи з наступних підстав.
   Відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, зокрема,  в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
      Відповідно до статті 270 Господарськго процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. 
      За змістом наведених норм, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
    Натомість відповідачем не надано  жодних доказів щодо повідомлених ним у його клопотанні про відкладення розгляду справи обставин.
Разом з цим, колегія суддів ураховує, що відповідач реалізував своє право на висловлення заперечень щодо  змісту і вимог апеляційної скарги шляхом подання  відзиву на неї.             
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї   доводи учасників справи  та вимоги сторін,  заслухавши представників позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду виходить з такого.
У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України “Про ринок електричної енергії” від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ “Харківенергозбут” є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.
Відповідно до статті 4 Закону України “Про ринок електричної енергії” учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Згідно зі ст. 56 Закону України “Про ринок електричної енергії” постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно з п.п. 3.2.5 “Правил роздрібного ринку електричної енергії” (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.У відповідності до п. 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.
Статтею 181 Господарського кодексу  України унормовано, що сторона, яка одержала проєкт договору, у разі згоди з його умовами оформлює договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.
У відповідності до п.п. 4.12, 4.13 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Згідно з п. 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.
Абзацом п`ятим п. 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви – приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, оплата рахунків, та /або факт споживання електроенергії.
Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
Згідно з п. 3.1.7 глави 3.1 розділу ІІІ “Правил роздрібного ринку електричної енергії” (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 з доповненнями згідно з Постановою НКРЕКП № 244 від 07.02.2023, електропостачальник зобов`язаний забезпечити споживачу дистанційний доступ до договору споживача про постачання електричної енергії, укладеного з використанням інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, додатків до нього, а також до електронних документів, створених у межах виконання договору, та інформації, пов`язаної з виконанням договору, у тому числі через особистий кабінет споживача на своєму офіційному вебсайті. Договір про постачання електричної енергії споживачу (договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, вважається таким, що укладений у письмовій формі.Публічний договір про постачання електричної енергії споживачу розміщений на офіційному сайті ПрАТ “Харківенергозбут”: zbutenergo.kharkov.ua.
З матеріалів спрви вбачається, що Селянське (фермерське) господарство "Моноліт" (далі СФГ "Моноліт, відповідач, споживач) надав до Товариства підписану заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, підписану комерційну пропозицію №9П від 01.12.2020, а також останнім було фактично спожито електричну енергію, оплачені рахунки за спожиту електричну енергію. Отже, договір вважається укладеним на умовах договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 січня 2019 № 763-208 (далі - договір) на умовах Комерційної пропозиції № 9П та Комерційної пропозиції №9/23П для споживачів з запланованим обсягом споживання від 50 000 кВт*год до 500 000 кВт*год на місяць. 
У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
За вимогами п. 9.1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку (АТ “Харківобленерго”) та затверджуються Регулятором.
Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію відповідачу проводяться  на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ “Харківобленерго”.
Порядок розрахунків за договором № 763-208 від 01.01.2019 визначається відповідно до Комерційної пропозиції № 9П та Комерційної пропозиції № 9/23П.
Згідно п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковий період зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/ передачі.
Пунктом 5.6 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.
Пунктом 5.10 договору передбачено, що споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи.
Умовами п. 4 публічних комерційних пропозицій №9П та №9/23П передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.
Попередня оплата електричної енергії та послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем 2 (двома) платежами у таких співвідношеннях: до 25 числа місяця, який передує розрахунковому місяцю 50% від вартості фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період; до 15 числа розрахункового місяця 50% від вартості фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Розрахунок попередньої оплати для нових споживачів та споживачів, фактичний обсяг спожитої електричної енергії та розподіленої електричної енергії яких за попередній період дорівнює 0, визначається на підставі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період. Розрахунок суми попередньої оплати визначається Постачальником як добуток фактичного обсягу спожитої електричної енергії за відповідний попередній період на визначену прогнозовану ціну (Цпрог). Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію та послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті “Призначення платежу” посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення. У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується споживачу на його особовий рахунок як попередня оплата за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді. У разі порушення умов оплати, зазначених у комерційній пропозиції, протягом двох розрахункових періодів, Постачальник залишає за собою право перевести споживача на комерційну пропозицію, яка відповідає фактичному графіку оплати споживача.
Відповідно до п. 5 комерційних пропозицій № 9П та № 9/23П встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунок на попередню оплату надається споживачу до 12 числа (включно) поточного місяця на наступний розрахунковий місяць, з терміном оплати згідно з п. 4 даної комерційної пропозиції. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.Крім того, споживач у відповідності до п. 6.2 договору, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.
Пунктом 8 комерційних пропозицій № 9П та № 9/23П передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 даної комерційної пропозиції, постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу та 3 % річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3 % річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем. Суми пені, 3 % річних, інфляційних оплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника.
Позивач вказує на те, що станом на 12.12.2024 заборгованість відповідача перед ПрАТ "Харківенергозбут" за спожиту електричну енергію складає 228 771,33 грн за квітень - травень 2023 року; нарахування по 3% річних за період з 18.02.2023 по 30.09.2023 - 7 457,52 грн.; нарахування по інфляційним втратам за період з квітня 2023 року по липень 2023 року - 8 652,68 грн. 
        Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи, колегія суддів  погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, з наступних мотивів.
Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським  визнається  зобов`язання, що виникає між суб`єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського  характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.
Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання,  що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на  користь  другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтею 174 Господарського кодексу України серед підстав виникнення господарських зобов`язань передбачено господарські договори.
Згідно з частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір. 
Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Спірний договір, виходячи з його змісту, за своєї правовою природою є договором енергопостачання.
Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України “Про ринок електричної енергії”.
Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Разом з цим, частиною 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази подаються сторонами  та іншими учасниками справи, в той час як частиною 4 цієї статті встановлено заборону  суду збирати докази , що стосуються предмету спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви  у добросовісному здійсненні  учасниками справи  їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Статтею 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
        З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору на підставі даних оператора розподілу щодо обсягів спожитої відповідачем електричної енергії  сформував та надіслав відповідачу акт приймання-передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 №763-208 за квітень 2023 року на загальну суму 127 099,82 грн за 23218 кВт/год та відповідний рахунок (т. 1 а.с. 61,62) , акт приймання-передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 №763-208 за травень 2023 року на загальну суму 101 671,51 грн за 18931 кВт/год та відповідний рахунок на оплату( т. 1 а.с. 63,64)..
Наявними у матеріалах справи копіями платіжної інструкції від 10.05.2023 №25 на суму 127 009,82 грн  з призначенням платежу- «сплата рахунку за електричну енергію згідно з договором від 01.01.2019 №763-208»,  платіжної інструкції  від 08.06.2023  №69 на суму 101 671,51 грн з призначенням платежу – «сплата рахунку за електричну енергію згідно з договором від 01.01.2019 №763-208» підтверджується сплата відповідачем  вартості зазначених в цих актах приймання –передачі та рахунках вартості спожитої відповідачем у спірному періоді електричної енергії.
При цьому відсутність посилання у реквізиті зазначених платіжних документів «Призначення платежу» на  період, за який здійснюється оплата, не свідчить про неналежність цих документів як доказів сплати електричної енергії за договором від 01.01.2019 №763-208, поставленої саме  у спірний період  -квітень- травень 2023 року, оскільки відповідний реквізит містить посилання як на підставу платежу на рахунок  саме за спірним договором, відповідні платежі ініційовано в місяцях, наступних за відповідними місяцями поставки  та їх суми повністю відповідають вартості електричної енергії, яка зазначена в актах приймання-передачі та рахунках саме за квітень та травень 2023 року, в той час як позивачем  не доведено наявності  на час здійснення  відповідачем відповідних платежів заборгованості з оплати поставленої за спірним договором електроенергії за попередні періоди, в рахунок погашення якої він у відповідності до пункту  4 комерційних пропозицій №9П та №9/223П мав  право здійснити зарахування цих  платежів, а тому за сукупністю наведених обставин,  з урахуванням  засад добросовісності, розумності та справедливості, на яких відповідно до ч. 3 статті 509 Цивільного кодексу Україн має ґрунтуватися зобов`язання сторін,  у позивача не було підстав не враховувати вказані платежі в якості оплати  обсягів лелктричної енергії поставленої саме за спірним договором  і саме за спірний період.
Так, позивач стверджує, що  за листопад 2022 року, з урахуванням проведених  коригувань,проведених оператором системи розподілу – АТ «Харківобленерго»  на виконання Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2024 у справі №922/644/24, сума до сплати за спожиту електроенергію становить 311 103,99 грн та дану заборгованість сплачено платежами: 
- від 10.05.2023 пл. інструкція №25 на суму 127 099,82 грн (без зазначення призначення платежу); 
- від 08.06.2023 пл. інструкція №69 на суму 101 671,51 грн (без зазначення призначення платежу); 
- від 11.12.2023 пл. інструкція № 480 на суму 244 632,77 грн (в призначенні платежу - оплата за листопад 2022 року); 
- від 08.01.2024 пл. інструкція №14 на суму 86 960,88 грн (в призначенні платежу - оплата за листопад 2022 року).
Тобто сплачені відповідачем за платіжними  інструкціями  від 10.05.2023 №25 та від 08.06.2023  №69 суми на оплату поставленої  у спірному періоді електроенергії за спірним договором–з квітня по травень 2023 за твердженням позивача у відповідності до пункту  4 комерційних пропозицій №9П та №9/223П ним були зараховані в рахунок наявної заборгованості  за листопад 2022 року.
Господарський суд першої інстанції обґрунтовано відхилив зазначені доводи, з огляду на наступне.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2024 у справі №922/644/24 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Акціонерного товариства "Харківобленерго"; 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство “Харківенергозбут” про зобов`язання вчинити певні дії, позов Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Акціонерного товариства "Харківобленерго", задоволений частково. Зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" здійснити перерахунок обсягів електричної енергії, спожитої Селянським (фермерським) господарством "Моноліт" у листопаді 2022 року.Зазначене рішення залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2024, а тому є таким, що набрало законної сили.
У вказаному рішенні суду зазначено, що у період з квітня 2022 року по жовтень 2022 року (включно) позивачем звіти про покази засобів обліку не подавалися через те, що територія с. Підлиман Ізюмського району Харківської області, де розташоване Селянське (фермерське) господарство “Моноліт”, у період з 13 квітня 2022 року по 03 жовтня 2022 року перебувало в окупації РФ.
Проте, Селянським (фермерським) господарства "Моноліт" самостійно було подано відповідачу звіт за використану електричну енергію за листопад 2022 року, з даними попередніх показів лічильника та теперішніх показів лічильника, з визначенням різниці та витратами електричної енергії, відповідно до якого позивачем у листопаді 2022 року було спожито 110 540 кВт/год.Згідно з переданими даними від   Акціонерного товариства "Харківобленерго" Приватне акціонерне товариство “Харківенергозбут” здійснило нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки позивачу за спожиту електричну енергію за листопад 2022 року на суму 641 653,79 грн за електричну енергію в обсязі 110 540 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2022 року надіслано поштовим зв`язком 07.11.2023.
Водночас, згідно з листом AT “Харківобленерго” №04-46/56 від 04.01.2024 електропостачання с. Підлиман Ізюмського району Харківської області було припинено внаслідок збройної агресії РФ 18.04.2022 та було відновлено після деокупації 15.11.2022. Інформацією про енергопостачання с. Підлиман Ізюмського району Харківської області  під час окупації РФ AT “Харківобленерго” не володіє, оскільки у цей час оперативне управління електричними мережами Ізюмського району товариством не виконувалось. 
Згідно з листом в.о. начальника Борівського району з розподілу електроенергії AT “Харківобленерго” №56РРЕ/27-30 від 02.02.2024 у зв`язку із військовою агресією РФ, розподіл електричної енергії за об`єктами СФГ “МОНОЛІТ” від мережі AT “Харківобленерго” було припинено 18.04.2022 та відновлено 15.11.2022.
Згідно з листом Борівської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області №17 від 02.01.2024 в період з 13.04.2022 по 03.10.2022 село Підлиман Ізюмського району Харківської області було тимчасово окупованим військами РФ, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 №1668/39004, яким було затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Розміщення російських військових та їхньої техніки на території села Підлиман та спорудах, будівлях СФГ “Моноліт” підтверджується, багаточисленними свідками - мешканцями села Підлиман.
Населені пункти Борівської територіальної громади під час окупації були підключені  до електромережі тимчасово окупованої Луганської області. При цьому російські військові використовували електроенергію в будівлях і спорудах відповідача, яку отримували з тимчасово окупованої Луганської області і яка проходила через лічильники на спорудах відповідача.Згідно з довідкою Борівського селищного голови від 12.11.2022    Селянське (фермерське) господарство "Моноліт" знаходилось в окупації сім місяців. За час окупації в господарстві було знищено частину основних та обігових фондів.Згідно з листом AT “Харківобленерго” №04-46/56 від 04.01.2024 електропостачання с. Підлиман Ізюмського району Харківської області було припинено внаслідок збройної агресії РФ 18.04.2022 та було відновлено після деокупації 15.11.2022. Інформацією про енергопостачання с. Підлиман Ізюмського району Харківської області  під час окупації РФ AT “Харківобленерго” не володіє, оскільки у цей час оперативне управління електричними мережами Ізюмського району товариством не виконувалось. Згідно з листом в.о. начальника Борівського району з розподілу електроенергії AT “Харківобленерго” №56РРЕ/27-30 від 02.02.2024 у зв`язку із військовою агресією РФ, розподіл електричної енергії за об`єктами СФГ “МОНОЛІТ” від мережі AT “Харківобленерго” було припинено 18.04.2022 та відновлено 15.11.2022.
        Відтак, електропостачання до об`єктів позивача, розташованих за адресою: с.Підлиман, Ізюмський район, Харківська область, відповідачем у період з 18.04.2022 по 15.11.2022 не здійснювалось.
       05.02.2024 позивач направив на адресу відповідача направлений на адресу відповідача уточнений звіт за використану   Селянським (фермерським) господарством "Моноліт" електроенергію (Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Підлиман, вул. Центральна, 2-А) за листопад 2022 року та просив провести розрахунок за показниками даного звіту. Також позивач повідомив відповідача про те, що наявний у останнього розрахунок не відповідає дійсності, оскільки господарство було підключено до електромережі лише 15.11.2022.
      Ані після звернення позивача до відповідача з уточнюючим звітом та повідомленням про невідповідність попередньо поданого звіту, ані не рідше ніж один раз на шість місяців перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку позивача безпосередньо на місці їх встановлення відповідачем не здійснювалась та відповідний акт контрольного огляду засобу комерційного обліку не складався.Водночас, населені пункти Борівської територіальної громади, в тому числі с.Підлиман Ізюмського району Харківської області, під час окупації, а саме, у період з 13.04.2022 по 03.10.2022, були підключені до електромережі тимчасово окупованої Луганської області.
      При цьому російські військові використовували електроенергію в будівлях і спорудах Селянського  (фермерського) господарства "Моноліт", яку отримували з тимчасово окупованої Луганської області і яка проходила через лічильники на спорудах Селянського  (фермерського) господарства "Моноліт".В подальшому село Підлиман Ізюмського району Харківської області, в тому числі об`єкти позивача, були підключені до електромережі АТ "Харківобленерго" лише 15.11.2022. 
    Отже, у період з 13.04.2022 по 15.11.2022 АТ "Харківобленерго" не розподіляло електричну енергію на об`єкти позивача, а відтак у відповідності до вимог п.9 Положення Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства Енергетики України від 13.04.2022 №148 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану" обсяги споживання електричної енергії у вказаний період приймаються рівними нулю.
       Разом з цим, у відповідності до вимог п.9 Положення обсяги споживання електричної енергії на території Борівської селищної територіальної громади, зокрема, села Підлиман Ізюмського району Харківської області, де розміщено об`єкти позивача, у спірний період з 15 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року повинні були визначаються у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу.Відповідно до звіту за використану електроенергію за листопад 2021 року позивач використав 50 650 кВт електроенергії в листопаді 2021 року. 
       З огляду на наведене, суд правомірно зазначив, що оскільки ані оператором системи розподілу, ані споживачем, ані постачальником не було зафіксовано показники лічильників позивача станом на 15 листопада 2022 року (початок періоду постачання електроенергії після деокупації), а показники передані позивачем за листопад 2022 року в обсязі 110 540 кВт свідчать про явне їх завищення порівняно з аналогічними періодами попередніх років, враховуючи, що позивач звертався до відповідача із заявою-повідомленням про те, що наявний у останнього розрахунок не відповідає дійсності, відповідач з урахуванням підстав, зазначених в абзацах третьому та четвертому підпункту 2 пункту 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України від 13 квітня 2022 року №148, має перерахувати обсяги спожитої позивачем електричної енергії у листопаді 2022 року. 
        Разом з цим,  у рамках даної справи позивачем до суду першої інстанції надано додаток 10 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 28.11.2018 №19/13979 - коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії постачальником ПрАТ "Харківенергозбут" за листопад 2022 року. Натомість відповідач стверджує, що зазначене коригування суперечить  положенням  абзацу третьому та четвертому підпункту 2 пункту 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України від 13 квітня 2022 року №148, відповідно до яких позивач згідно з рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2024 у справі №922/644/24 має перерахувати обсяги спожитої позивачем електричної енергії у листопаді 2022 року.Зокрема, обсяги споживання електричної енергії на території Борівської селищної територіальної громади, зокрема, села Підлиман Ізюмського району Харківської області, де розміщено об`єкти відповідача, у період з 15.11.2022 по 30.11.2022 повинні були визначаються у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу. Таким чином, перерахунок за електроенергію спожиту в листопаді 2022 року повинен був бути зроблений з врахуванням середньодобового споживання в аналогічному періоді 2021 року, чого зроблено не було.. Згідно з  актом про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2021 року відповідач спожив 49 150 кВт електроенергії за повний листопад 2021, проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем за 15 днів листопада 2022 року відповідач спожив 53 595 КвТ електроенергії і при цьому, як правомірно зазначив суд першої інстанції, із поданого впозивачем скоригованого розрахунку неможливо встановити за яким принципом він зроблений та як визначалась сума заборгованості відповідача за електричну енергію за період - листопад 2022 року у розмірі 311 103,99 грн.
       Таким чином, позивачем не надано доказів здійснення оператором системи розподілу «Харківобленерго» на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2024 у справі №922/644/24 перерахунку обсягів електричної енергії, спожитої Селянським (фермерським) господарством "Моноліт" у листопаді 2022 року.
       Разом з цим, як  правомірно зазначив суд першої інстанції, навіть якщо виходити з наведеного позивачем  у скоригованому розрахунку  розміру заборгованості за електричну енергію за період - листопад 2022 року 311 103,99 грн, то такий розмір повністю покривається платежами за платіжними інструкціями  від 11.12.2023 № 480 на суму 244 632,77 грн та від 08.01.2024 №14 на суму 86 960,88 грн, у зв`язку з чим  у позивача були відсутні підстави для зарахування  в рахунок такої заборгованості платежів за  платіжними  інструкціями  від 10.05.2023 №25 та від 08.06.2023  №69,які, як зазначено вище, здійснені відповідачем на оплату поставленої  у спірному періоді електроенергії за спірним договором–з квітня по травень 2023 року.
   Також сам позивач підтверджує відсутність заборгованості з оплати поставленої електричної енергії за спірним договором за інші місцяі, які передували спірному періоду-з січня по березень 2023 року ( у грудні 2022 року  за твердженням  позивача  споживання відсутнє), надавши акти приймання-передачі електричної енергії та рахунки на сплату  за відповідні місяці та платіжні інструкції на оплату зазначеної в актах та рахунках вартості, а саме: від 06.03.2023 № 71, від 08.0.2024 № 15, від 17.03.2023  № 88, від 17.04.2023  №  158.  
      Таким чином, матеріалами справи підтверджується відсутність заявленої позивачем до стягнення заборгованості відповідача  з оплати поставленої у квітні  та травні 2023 року електричної енергії за договором  про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 №763-208 на умовах комерційної пропозиції №9П та комерційної пропозиції №9/223П, що також виключає правомірність нарахування позивачем заявлених до стягнення сум.
   Отже, висновок господарського суду першої інстанції про відмову в позові є обґрунтованим.
Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не  знайшли підтвердження, а  оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає  залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення –без змін.
Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.
Керуючись ст.129, ст.43, пунктом 1 частини 1 ст.275, ст.. 276  ст.282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут”     залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 14.01.2025 у справі №922/5399/23 залишити без змін.
Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено  27.03.2025. 

Головуючий суддя                                                                      О.А. Пуль

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко