Справа № 759/11888/24                                      Головуючий в суді І інстанції Бандура І.С.
Провадження № 33/824/3207/2025                  Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 травня 2025 року                                                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого інженером в КП «Київводоканал», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
                                                                  ВСТАНОВИВ:         
                                             
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 15 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, до якої додав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке у свою чергу мотивував тим, що повідомлення про час та дату розгляду справи ОСОБА_1 не надходили, вивченням матеріалів справи встановлено, що працівники поліції помилилися та записали в протокол невірно номер телефону.
Про прийняття постанови суду ОСОБА_1 дізнався лише тоді, коли в застосунок «Дія» надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження. Після чого адвокат Момота Б.О. ознайомився з матеріалами справи та отримав копію постанови та подав апеляційну скаргу, однак вона була повернута в зв`язку з тим, що адвокат не додав до апеляційної скарги договір.
Нещодавно ОСОБА_1 дізнався, що адвокату вдруге було відмовлено в поновленні строку на апеляційну скаргу, а тому прийняв рішення особисто подати клопотання та апеляційну скаргу.
 Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто з наступного дня  після винесення постанови.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Постанова Святошинського районного суду м. Києва ухвалена 21 червня 2024 року, а тому останнім днем звернення з апеляційною скаргою є 1 липня 2024 року, натомість апеляційна скарга вперше надійшла до суду 8 серпня 2024 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку. 
Постановою Київського апеляційного суду від 4 вересня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Різник І.А. на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року стосовно  ОСОБА_1  повернуто адвокату Різник І.А. без розгляду.
Вдруге  Різник І.А. звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду 19 березня 2025 року. 
Постановою Київського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника І.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року у справі № 759/11888/24 відмовлено.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника І.А. на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
У постанові Київського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року суддею апеляційної інстанції Голуб С.А. було надано оцінку заявленим підставам для поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року, оскільки зроблено висновок, що наведені причини є неповажними для поновлення строку.
Заявляючи повторно клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді, скаржник не наводить жодних переконливих доводів, які б вказували на поважність пропуску строку.
Жодних обставин, які могли бути предметом перевірки щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційна скарга не містить.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом і підлягає поверненню у зв`язку із відмовою в поновленні строку на апеляційне оскарження.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
В задоволенні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 рокувідмовити.
Апеляційну ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року повернути особі, яка її подала, як таку що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

  Суддя                                                                                              Т.О. Писана