Київський апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
14 квітня 2025 року
м. Київ
єдиний унікальний номер справи 755/21872/24
номер провадження 33/824/1673/2025
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф., 
за участю: 
ОСОБА_1 
адвоката Руденко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Аліни Юріївни на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року /суддя Вовк О.І./ 
у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, накладено штраф у розмірі 1700 грн та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, представник ОСОБА_1 - адвокат Руденко А.Ю. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказувала на те, що протокол складався за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, але суд неправомірно перекваліфікував на ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, а виправлення протоколу після підписання заборонено законом, тому дії поліції є незаконними, практика Верховного Суду вказує, що при неналежному оформленні протоколу справа підлягає закриттю (ч. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Зазначала, що за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП ОСОБА_1 не підлягає притягненню до відповідальності, тоді як за ч. 3 протокол не складався. Звертала увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол мав бути складений протягом 24 годин з моменту виявлення правопорушення (18.11.2024), а не 27.11.2024. Також, вказувала, що у протоколі та матеріалах справи немає конкретних доказів булінгу з боку сина ОСОБА_1 . ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 - не вказано час, місце, характер дії, систематичність чи шкоди, а показання свідків та висновки психолога не підтверджують булінг, конфлікт мав двосторонній характер. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на пояснення батьків інших дітей, які не стосуються конфлікту між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .
Законний представник потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на адресу суду надіслав заперечення на апеляційну скаргу, просив їх врахувати під час розгляду справи, залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Руденко А.Ю., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Судом встановлено, що з вересня 2024 року по 18 листопада 2024 року у АДРЕСА_1 , малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є учнем 1-Д класу, вчиняв булінг (цькування) фізичного та психологічного характеру відносно однокласника ОСОБА_9 , що виражалось в систематичних побоях, погрозах, а саме: 18 листопада 2024 року ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_10 кулаком в обличчя, 12 листопада 2024 року бив по обличчю та тілу, різав лінійкою горло, чим міг бути завданий фізичний біль та шкода психологічному здоров`ю, що призвело до страху та не бажання ОСОБА_10 відвідувати ліцей. Оскільки ОСОБА_8 не досягнув віку адміністративної відповідальності, тому до відповідальності притягається його мати ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол складався за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, але суд неправомірно перекваліфікував на ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, а виправлення протоколу після підписання заборонено законом, тому дії поліції є незаконними, практика Верховного Суду вказує, що при неналежному оформленні протоколу справа підлягає закриттю (ч. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП), судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги з наступних підстав.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 225684 від 27 листопада 2024 року спочатку містив кваліфікацію за частиною першою статті 173-4 КУпАП. Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2024 року матеріали повернуто для доопрацювання. У рапорті інспектора Мокрецької О. від 08 січня 2025 року зазначено, що під час складання протоколу допущено технічну помилку, і правильною є кваліфікація за частиною третьою статті 173-4 КУпАП. 
Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що фабула протоколу (систематичні дії ОСОБА_8 , які спричинили шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_6 ) відповідає ч. 3 ст. 173-4 КУпАП. 
Так, відповідно до практики Верховного Суду /постанова від 19.03.2019 у справі № 686/18784/17/, технічні неточності в протоколі, які не впливають на суть правопорушення та не порушують права особи, не є підставою для закриття провадження. 
У даній справі ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена з протоколом, що підтверджується її підписом у протоколі, а зміна кваліфікації не змінила суті обвинувачення.
Також, не приймаються і доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол мав бути складений протягом 24 годин з моменту виявлення правопорушення (18.11.2024), а не 27.11.2024 з наступних підстав.
Відповідно до статті 254 КУпАП протокол складається негайно після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, або протягом 24 годин, якщо потрібне додаткове з`ясування обставин. 
Правопорушення у даній справі є триваючим, оскільки дії ОСОБА_8 відбувалися з вересня по листопад 2024 року.
Для триваючих правопорушень, таких як булінг, який характеризується повторюваністю дій, строк складання протоколу обчислюється з урахуванням необхідності збору доказів та встановлення всіх обставин.
 Заява ОСОБА_7 була зареєстрована 19 листопада 2024 року, комісія ліцею підтвердила ознаки булінгу 26 листопада 2024 року, а протокол складено 27 листопада 2024 року.
Таким чином, строк складання протоколу не порушено.
Щодо доводів про відсутність доказів булінгу, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими. Матеріали справи містять:
Заяву ОСОБА_7 від 19 листопада 2024 року з описом епізодів фізичного (удари, різання лінійкою) та психологічного (погрози, псування речей) насильства. /а.с. 19/
Письмові пояснення класного керівника ОСОБА_11 , яка підтвердила факти агресії ОСОБА_8 12 та 18 листопада 2024 року. /а.с. 3/
Консультативний висновок психолога ОСОБА_12 від 24 листопада 2024 року, який засвідчив тривожність і нервові тики у ОСОБА_6 , спричинені діями ОСОБА_8 /а.с. 12/
Протокол комісії ліцею № 2 від 26 листопада 2024 року, який встановив ознаки булінгу. /а.с. 17-18/
Вказані докази є належними, допустимими та достатніми для висновку про систематичність дій ОСОБА_8 , які відповідають визначенню булінгу за Законом України «Про охорону дитинства» та наказом МОН № 1646 від 28 грудня 2019 року.
Доводи про двосторонній характер конфлікту не спростовують факту булінгу, оскільки матеріали справи не містять доказів провокаційних дій з боку ОСОБА_6 .
Щодо посилань суду першої інстанції на пояснення батьків інших дітей, суд апеляційної інстанції зазначає, що ці докази не були визначальними для висновку про булінг щодо ОСОБА_6 , а лише підтверджували систематичність агресивної поведінки ОСОБА_8 у класі, що є додатковим доказом на користь кваліфікації.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В : 
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Аліни Юріївни залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року - без змін.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         Лапчевська О.Ф.