ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/698/25 Справа № 243/9452/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Воронков Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 квітня 2025 року                                                                м.Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2025 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови 09.11.2024 року о 17 год. 10 хв. в м. Слов`янськ, по вул. Гончарна, біля буд.№9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем KIA CERATO, н.з. НОМЕР_3 по сухому асфальтованому покриттю, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоду (бетонно-металевий паркан). Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Власнику бетонно-металевого паркану також завдано матеріальні збитки. Своїми діями порушив п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Крім того, 09.11.2024 року о 17 год. 10 хв. в м. Слов`янськ, по вул. Гончарна, біля буд.№9, водій ОСОБА_1 будучи учасником ДТП, керував автомобілем KIA CERATO, н.з. НОМЕР_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», а також від проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2025 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП; ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
З таким судовим рішенням не погодилась особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що під час розгляду справи не був присутній, копію постанови йому не надіслано, з рішенням ознайомився у ЄДРСР після його оприлюднення на сайті, після 28.01.2025 року.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги його письмові заперечення на складений протокол про адміністративне правопорушення. Вказує, що він не скоював ДТП, а біля паркану він зупинився, оскільки його авто зламалось. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази про заподіяння шкоди автомобілю та паркану. Звернув увагу, що паркан пошкоджений набагато вище, ніж висота його автомобіля. Вважає, що у нього взагалі не було ознак сп`яніння. Вказує, що в протоколі вони не позначені, а направлення на огляд взагалі в матеріалах справи відсутнє. Вважає, що відеозапис не показує моменту прибуття поліції, оскільки він лише розпочатий о 17:57. Огляд йому запропоновано пройти фактично через 3 години. Тому вважає, що пропонувати огляд йому вже було незаконно. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі щодо нього за відсутністю в його діях складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
До початку судового засідання  ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд за його відсутністю.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає необхідним поновити строк апеляційного оскарження постанови.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції дослідив усі доводи сторони захисту заявленими під час розгляду у суді першої інстанції надав на них обґрунтовані відповіді, та навів змістовні мотиви їх неприйняття, не встановивши підстав для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання   ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення   ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.п. 1.3-1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Пунктом 12.1. ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції при визнанні винуватості   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП послався на досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 982888 від 09.11.2024 року; серії ААД №981675 від 09.11.2024 року; схемою місця ДТП; поясненнями ОСОБА_1 ; відеозапис, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення.
Схемою місця ДТП від 09.01.2024 року зафіксовано факт наявності у автомобіля КІА CERATO н.з. НОМЕР_3 , механічних пошкоджень, серед яких зазначено: пошкодження обох бамперів, лобового скла, капот, передня блок фара зліва. Крім того, зафіксовано пошкодження металевого паркану приватної території. В графі «вид пригоди» зазначено « наїзд на перешкоду».
Вказана схема підписана ОСОБА_1 , заперечень останнього не містить.
Вказана схема ДТП у повному обсязі погоджується зі змістом відеозапису, з якого вбачається, що автомобіль KIA CERATO, н.з. НОМЕР_3 впритул розташований передньою частиною до пошкодженого паркану. 
На підставі викладеного доводи апелянта, що він не скоював ДТП, а лише зупинився біля паркану через поломку автомобіля, а також про відсутність у матеріалах справи доказів заподіяння шкоди автомобілю та паркану, і те, що паркан пошкоджений набагато вище, ніж висота його автомобіля, є безпідставними. Зазначені ним міркування мають суб`єктивний характер і не підтверджені доказами. Навпаки, наявні у справі матеріали їх спростовують. Судом розглянуто зазначені матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у межах матеріалів справи, які відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП були направлені поліцією до суду.
Також відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апеляційної скарги, що у   ОСОБА_1 взагалі не було ознак сп`яніння, які в протоколі не позначені, а направлення на огляд узагалі відсутнє у матеріалах справи, а огляд   ОСОБА_1 було запропоновано фактично через три години у зв`язку з цим він вважає, що пропонувати йому огляд у таких умовах було незаконно, є безпідставним.
Оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.
Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. На відеозапису зафіксовано, як працівник поліції чітко вказує ОСОБА_1 на наявність запаху алкоголю, на що останній заперечень не висловлює.
Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
Доводи апелянту про зворотне є безпідставними та носять суб`єктивний характер.
Як вірно вказав суд першої інстанції доводи ОСОБА_1 про відсутність письмового направлення водія на огляд до медичного закладу, як такі, що безумовно свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі, судом не приймаються, оскільки, на думку суду, відсутність письмового направлення не може бути підставою для визнання всієї процедури проходження огляду на стан сп`яніння такою, що проведена з порушеннями чинного законодавства. Наявні матеріали справи у повному обсязі підтверджують факт пропонування працівником патрульної поліції ОСОБА_1 пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, що за своїм змістом та правовою визначеністю є вимогою та направленням водія на огляд. Письмове направлення на медичний огляд є, в першу чергу, підставою для лікаря нарколога провести огляд доставленої поліцейським особи, а не документом, який вручається водієві чи долучається до матеріалів адміністративної справи.
Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то процесуальна доцільність складення письмового направлення була відсутня.
Також довід апелянта про те, що відеозапис не показує моменту прибуття поліції, оскільки розпочинається лише о 17:57, а огляд йому було запропоновано фактично через три години, і що через це пропонування огляду вже було незаконним, є безпідставними. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що після прибуття працівників поліції на місце події були встановлені підстави для здійснення огляду. Об 18:24 ОСОБА_1 було доставлено до лікарні для проходження медичного огляду, а о 18:29 ОСОБА_1 повідомив про відмову від проходження огляду. Тобто, встановлений законом строк в дві години не було порушено.
Крім того згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, має проводитися в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення. Проте, у даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому питання про дотримання двогодинного строку проведення огляду не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях   ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП в апеляційній скарзі не наведено.
Стягнення накладене суддею на   ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно вимог ч.2 ст.36 КУпАП та до санкції ч.1 ст.130 КУпАП як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та відповідає меті адміністративного стягнення і загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування постанови судді, не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2025 року, у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя