Справа № 308/164/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       13 травня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
       головуючого судді: Джуги С.Д.
       суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.
       з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 червня 2024 року у складі судді Деметрадзе Т.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради, Управління охорони здоров`я та цивільного захисту населення Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання недійсними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,-
в с т а н о в и в:
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради, Управління охорони здоров`я та цивільного захисту населення Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання недійсними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.
Позов мотивовано тим, що з 14.08.2007 по 07.12.2022 вона перебувала у трудових відносинах за основним місцем роботи з роботодавцем, медичним закладом, що неодноразово було реорганізовано, змінено найменування, засновників юридичної особи до найменування з якого була звільнена – КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради.
Зазначає, що наказом відповідача 1 від 07.12.2022 за №544-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 », її було звільнено з посади сестри медичної (брата медичного) ендоскопічного кабінету КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради 07.12.2022 у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Вказує, що мотиваційні доводи наказу №544-к від 07.12.2022 про її звільнення у зв`язку з неодноразовим порушенням трудової дисципліни, а саме так-як сестра медична (брат медичний) ендоскопічного кабінету вона не знає та не виконує нормативні документи, які визначають діяльність органів і закладів охорони здоров`я», не відповідають дійсності.
Позивач вказує, що такі доводи спростовуються наступним: дипломом молодшого спеціаліста від 02.03.2000 НОМЕР_1 , кваліфікація - «акушерки»; свідоцтвом про проходження курсів підвищення кваліфікації виданого УОЗЗОДА за №986-357-320 з напрямком «сестра медична поліклініки», «сестринська справа у ендокринології», «акушерська справа», «акушер поліклініки»; посвідченням за № НОМЕР_2 про атестацію та присвоєння кваліфікаційної категорії зі спеціальності «сестринська справа», категорія «вища» видане атестаційною комісією при ДОЗЗОДА від 15.11.2019 №6737, дійсне до 21.11.2024 та ст. 4-1 КЗпП України.
Отже, роботодавець перейняв функції органу державної виконавчої влади у сфері управління охороною здоров`я та уповноваженим на підтвердження кваліфікації медичним працівникам на відповідній території, що суперечить «Положенню про департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації», який затверджено розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 27.04.2018 №260.
Також зазначає, що по тексту наказу від 07.12.2022 №544-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 » вказано: «а саме посадову інструкцію сестри медичної ендоскопічного кабінету, затверджено головним лікарем КНП «УРКЛУРР ЗО». На титульній сторінці «Посадова інструкція сестри медичної ендоскопічного кабінету «наявний підпис - «Затверджено», головний лікар, підпис та не проставлено дату, місяць, рік, що підтверджує факт того, що посадова інструкція не введена в дію і відсутній письмовий документ - наказ, яким затверджується посадова інструкція.
Посадові інструкції після їх затвердження керівником підприємства організацій установи або за дорученням його заступниками, доводяться до працівника під розписку. До посадових інструкцій може бути внесено зміни, доповнення лише на підставі наказу керівника підприємства, установи, організації за згодою працівника. Наказ про внесення змін, доповнень до посадової інструкції видається в разі перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку зі скороченням чисельності, раціональним розподілом праці. У разі зміни назви підприємства, установи організації, їх структурного підрозділу або посади до посадових інструкцій вносяться відповідні зміни.
Так, рішенням Ужгородської міської ради за №610 від 03.02.2022 XVI сесії VIII скликання КНП «Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області» з 01.04.2022 змінила засновника, юридичну адресу та перейменована на КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради.
На переконання позивача, вище вказана посадова інструкція містить найменування неіснуючого медичного закладу і наявність прав, обов`язків, що припинили свою дію із виключенням з реєстру юридичної особи, а діючим медичним закладом не приведено у відповідність до вказаних норм довідника посадові інструкції працівників закладу з підстав зміни найменування закладу.
Позивач зауважує, що по тексту наказу від 07.12.2022 за №544-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 » також зазначено: «та накази «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану «від 25.02.2022 №50 «Про внесення змін до наказу «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану «від 22.11.2022 № 192».
Ключовими елементами наказу до звільнення позивача є «не знає та не виконує», однак у роботодавця відсутні підстави такого твердження, а саме: відсутній наказ по медичному закладу на предмет створення комісії по проведенню навчання персоналу з питань закріплення знань з нормативних документів по організації діяльності органів і закладів охорони здоров`я; створення комісії по перевірці знань персоналу з питань нормативних документів по організації діяльності органів і закладів охорони здоров`я; протокол перевірки знань, як результат діяльності комісії.
Крім того, відсутній комісійний документ з підписами свідків, доведення до відома працівника під його особистий підпис, яким засвідчено виконання посадової інструкції працівником, а тому такі доводи наказу є припущенням роботодавця, є неналежним, не допустимим доказом та свідчить про упереджене ставлення роботодавця та переслідування.
Більше того, позивач вказує, що по тексту наказу від 07.12.2022 за №544-к зазначено: «Про внесення змін до наказу «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час ведення (дії) воєнного стану від 22.11.2022 №192», проте наказу з даним найменуванням, формулюванням не існує.
Щодо наказу КНП «УМБКЛ» УМР від 22.11.2022 №192 «Про внесення змін до наказу «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану» від 25.02.2022 за №50 (зі змінами) позивач зауважує, що на такий нею було подано письмові заперечення.
Позивач зазначає, що у змісті наказу від 22.11.2022 №192 не вказано, які пункти змінено, доповнено, викладено в новій редакції по відношенню до первісного наказу від 25.02.2022 за №50, та на думку позивача, діють два накази, положення яких суперечать одне одному.
Зауважує, що про доповідні записки, про які іде мова у наказі про звільнення, вона дізналася власне із змісту наказу від 07.12.2022 №544-к, та такі не було доведено до її відома роботодавцем і не надано для ознайомлення. Також про акт відмови від дачі пояснень від 05.12.2022 вона довідалась в день звільнення 07.12.2022.
Додатково позивач зазначає, що доводи наказу про звільнення з вказівкою на не зняте дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни не заслуговують на увагу, оскільки вона 24.11.2022 виконувала покладені на неї обов`язки в ендоскопічному кабінеті поліклінічного відділення КНП «УМБКЛ», а про те, що їй було необхідно вийти на відповідну комісію до РТЦК та СП як секретар комісії їй відомо не було та ніхто такої інформації під підпис не надавав.
Враховуючи викладене, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просила суд:
- визнати недійсними та скасувати накази КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 25.11.2022 №521 «Про оголошення догани Лесі РОМАН» та від 07.12.2022 №544-к «Про звільнення з роботи Лесі РОМАН», яким звільнено ОСОБА_1 сестру медичну (брата медичного) ендоскопічного кабінету з КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; 
- визнати недійсним та скасувати наказ КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 12.01.2023 №24-к «Про внесення змін до наказу «Про звільнення з роботи Лесі РОМАН» від 07.12.2022 №544-к; 
- поновити ОСОБА_1 на вказаній посаді з дати звільнення 07.12.2022; стягнути з КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення до поновлення на роботі; 
- стягнути з КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 100 000 грн. моральної шкоди та 1 471,20 грн. матеріальної шкоди, а також понесені судові витрати.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленому позові. 
У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство "Ужгородська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта та її представника, пояснення представника КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Відповідно до ч.ч.1, 5-7ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача відбулося з дотриманням норм трудового законодавства. 
З даними висновками суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, оскільки такі відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права. 
Матеріалами справи установлено, що ОСОБА_1 з 15.09.2016 року прийнято на роботу в Комунальний заклад «Ужгородська районна лікарня» за переведенням з Комунального закладу «Ужгородська центральна районна лікарня» на підставі наказу №5-к від 15.09.2016
В подальшому, наказом головного лікаря КНП «Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області» №742-к від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 – сестру медичну (брата медичного) поліклініки поліклінічного відділення переведено з 01 жовтня 2021 року на посаду сестри медичної (брата медичного) ендоскопічного кабінету.
Відповідно до наказу №521-к від 25.11.2022 оголошено догану сестрі медичній (брат медичний) ендоскопічного кабінету КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради Лесі РОМАН за порушення трудової дисципліни у зв`язку з невиконанням посадових обов`язків, визначених в пункті 2.12 розділу 2 «Завдання і обов`язки» посадової інструкції, відмову від виконання наказу директора «Про внесення змін до наказу «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану» від 22.11.2022 №192 та враховуючи доповідну записку Оксани ЗЕЙКАН від 25.11.2022 та пояснення Лесі РОМАН від 25.11.2022.
Наказом №544-к від 07.12.2022 звільнено ОСОБА_1 , сестру медичну (брата медичного) ендоскопічного кабінету КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради 07 грудня 2022 у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Підставами для видачі наказу слугували: накази «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану» від 25.02.2022 №50 та внесення змін до наказу «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану» від 22.11.2022 №192, доповідна голови військово-лікарської комісії ОСОБА_3 від 28.11.2022, заперечення ОСОБА_1 від 28.11.2022; доповідна голови військово-лікарської комісії ОСОБА_3 від 30.11.2022, акт відмови від дачі пояснень від 06.12.2022 року; пояснення ОСОБА_1 від 05.12.2022 вх. №12 від 06.12.2022; наказ директора «Про оголошення догани Лесі РОМАН» від 25.11.2022 №521-к.
Наказом №24-к від 12.01.2023 «Про внесення змін до наказу «Про звільнення з роботи Лесі РОМАН» від 07.12.2022 №544-к в абзаці п`ятому «Підстави» наказу №544-к словосполучення: «акт відмови від дачі пояснень від 06.12.2022 року» замінено на словосполучення «акт відмови від дачі пояснень від 05.12.2022 року».
Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.
За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:1) догана; 2) звільнення. (ст. 147 КЗпП України)
Згідно із ч.1 ст 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України).
Згідно із ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.
У пунктах 22-23 постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. 
За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. 
У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. 
Систематичність полягає у невиконанні працівником своїх обов`язків без поважних причини два та більше рази протягом певного періоду. Підставою звільнення є не лише факт невиконання, а і одночасно накладення на працівника дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому, юридично значущими для звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП є діючі стягнення (не скасовані і не погашені).
У постанові від 26.02.2020 по справі №757/14922/17-ц Верховний Суд вказав, що системність повинна полягати саме у фактах порушення та накладення за кожне окреме порушення дисциплінарного чи громадського стягнення. Лише сукупність цих елементів породжує систематичність невиконання обов`язків.
Матеріалами справи доведено, що наказом №521-к від 25.11.2022 оголошено догану сестрі медичній (брат медичний) ендоскопічного кабінету КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради Лесі РОМАН за порушення трудової дисципліни у зв`язку з невиконанням посадових обов`язків, визначених в пункті 2.12 розділу 2 «Завдання і обов`язки» посадової інструкції, відмову від виконання наказу директора «Про внесення змін до наказу «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану» від 22.11.2022 №192 та враховуючи доповідну записку Оксани ЗЕЙКАН від 25.11.2022 та пояснення Лесі РОМАН від 25.11.2022.
Згідно Посадової інструкції сестри медичної ендоскопічного кабінету, затвердженої головним лікарем КНП «Ужгородська районна клінічна лікарня» Ужгородської районної ради Закарпатської області ОСОБА_4 , з якою ОСОБА_1 ознайомлена в день призначення 24.09.2021 року, сестра медична (брат медичний) ендоскопічного кабінету у своїй роботі керується чинним законодавством України про охорону здоров`я, КЗпП України та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я (п. 1.5. розділу 1. «Загальні положення» Посадової інструкції).
Судом обґрунтовано відхилено доводи позивача про те, що вказана Посадова інструкція затверджена у неіснуючому наразі закладі, оскільки відповідно до п. 1.2 розділу 1 статуту КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради, затвердженого рішенням XVI сесії міської ради VIII скликання 03.02.2022 року №610, КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради та витягу з ЄДР є правонаступником КНП «УРКЛ УРР ЗО». Так як КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради є правонаступником КНП «УРКЛ УРР ЗО», то Посадова інструкція для позивача ОСОБА_1 діяла і у закладі, що є правонаступником усіх прав та обов`язків, в тому числі і для працівників установи.
Пунктом 2.12 розділу 2 «Загальні положення» Посадової інструкції сестра медична ендоскопічного кабінету зобов`язана виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку закладу, трудові обов`язки, вказівки керівника КНП «УРКЛ» УРР ЗО.
Наказом головного лікаря від 25.02. 2022 №50, з врахуванням Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та з метою забезпечення проведення медичного огляду громадян, що підлягають службі під час дій військового стану та на виконання розпорядження КМУ від 24.лютого 2022 року №1811-р, затверджено склад військово-лікарської комісії КНП «УРКЛ УРР ЗО» (Додаток 1) та затверджено графік роботи комісії (Додаток 2).

Наказом від 22.11.2022 №192, враховуючи службову необхідність у внесенні змін до переліку членів військово-лікарської комісії КНП «УМБКЛ» та з метою недопущення збоїв у проведенні медичного огляду громадян, що підлягають службі під час військового стану, внесено зміни до Додатку 1 наказу від 25.02.2022 №50 (зі змінами), виклавши його у новій редакції (додається); Лікарям – спеціалістам та середньому медичному персоналу неухильно дотримуватись вказівок голови комісії, що пов`язані з роботою комісії; Голові комісії ОСОБА_5 у разі невиконання членами комісії своїх безпосередніх обов`язків невідкладно повідомляти директора в усному та письмовому вигляді; ознайомити членів комісії з даним наказом під особистий підпис. Згідно із Додатком №1 до даного наказу, позивача ОСОБА_1 включено у резервний склад секретаря даної комісії. 
Згідно з Актом про ознайомлення з наказом 22.11.2022 №192, підписаного заступником директора з амбулаторно – поліклінічної роботи ОСОБА_6 , головою ВЛК ОСОБА_7 , провідним юрисконсультом ОСОБА_8 , 23.11.2022 у їх присутності, ОСОБА_1 ознайомлено з наказом від 22.11.2022 №192, проте вона відмовилась від проставлення підпису про ознайомлення з ним. 
Згідно доповідної записки голови ВЛК О.Зейкан від 25.11.2022 на ім`я директора КНП «УМБКЛ», 24.11.2022 секретар комісії ОСОБА_1 не з`явилась на робоче місце згідно наказу №192 від 22.11.2022, та повідомлено про відсутність можливості ознайомлення ОСОБА_1 з її функціональними обов`язками.
У відповідь на вказану доповідну позивач ОСОБА_1 на ім`я директора КНП «УМБКЛ», надала пояснення згідно з якими вона повідомила, що ознайомившись із наказом №192 від 22.11.2022, нею він підписаний не був у зв`язку з незгодою бути секретарем військової комісії, а 24.11.2022 вона знаходилась на своєму робочому місці - медичної сестри ендоскопічного кабінету.
З врахуванням вищенаведених обставин доведеним є факт порушення позивачем своїх трудових обов`язків та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани. 
Наказ директора КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради про оголошення догани позивачу №521-к від 25.11.2022 є законним та обґрунтованим.
Матеріалами справи також доведено, що незважаючи на оголошену позивачу відповідно до наказу №521-к від 25.11.2022 догану, з яким вона ознайомилася 28.11.2022, комісією у складі голови ВЛК та членів комісії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було складено Акт відмови від ознайомлення з обов`язками секретаря позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії від 29.11.2022, згідно якого ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення з обов`язками секретаря позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії, які необхідно подати на затвердження начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , та безпосереднього виконання обов`язків, покладених на секретаря комісії.
Згідно доповідної голови ВЛК О.Зейкан від 28.11.2022 на ім`я директора КНП «УМБКЛ», 26.11.2022 секретар комісії ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці у зв`язку з чим вона, голова комісії, виконувала роботу секретаря на протязі всього робочого дня.
Згідно доповідної голови ВЛК О.Зейкан від 30.11.2022 на ім`я директора КНП «УМБКЛ», 29.11.2022 ОСОБА_1 відмовилась від виконання обов`язків секретаря комісії ВЛК, а виконувала роботу сестри медичної; вона, голова комісії, в черговий раз виконувала роботу секретаря ВЛК.
Допитані судом першої інстанції в якості свідків члени ВЛК ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та голова ВЛК ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердили обставини наведені у вищевказаному акті, а також, що позивач відмовлялася від виконання обов`язків секретаря військово-лікарської комісії.
Судом першої інстанції обґрунтовано відхилено твердження позивача про те, що ОСОБА_5 не є головою ВЛК та не могла підписувати акти і надавати їй розпорядження, оскільки наказом головного лікаря КНП «Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області» №67 від 23.03.2022 головою комісії призначено саме ОСОБА_5 , а наказом від 22.11.2022 №192 на голову комісії ОСОБА_5 покладено обов`язки невідкладно повідомляти директора в усному та письмовому вигляді у разі невиконання членами комісії своїх безпосередніх обов`язків.
Таким чином матеріалами справи доведено, що позивач після застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани, яке є не скасованим та непогашеним, продовжувала порушувати трудову дисципліну, не виконувала посадову інструкцію сестри медичної ендоскопічного кабінету, накази відповідача «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану» від 25.02.2022 №50 та внесення змін до наказу «Про забезпечення проведення медичного огляду громадян під час введення (дії) воєнного стану» від 22.11.2022 №192, не приступила до виконання та не виконувала обов`язки секретаря військово-лікарської комісії. 
З врахуванням вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що позивача за п.3 ст 40 КЗпП України звільнено на законних підставах і з дотриманням встановленого законом поряду, та про відсутність підстав для скасування оскаржуваних наказів, поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленному позові.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2025 року.
       
Головуючий: 

Судді: