П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/35487/23	

          Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.
                                                                                           Дата і місце ухвалення 02.01.2025р., м.Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:     Бойка А.В.,
                         суддів:   Федусика А.Г.,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про затвердження висновку щодо оцінювання, наказу про звільнення,

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому просив: 
-          визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців територіальних органів Держпродспоживслужби, які займають посади державної служби категорії Б - начальників головних управлінь Держпродспоживслужби в областях, м. Києві та міжрегіональних головних управлінь Держпродспоживслужби на державному кордоні, а також державних службовців, на яких покладено виконання обов`язків начальників територіальних органів Держпродспоживслужби у 2023 році, що затверджений наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 5 грудня 2023р. №760-к, в частині визначення результатів виконання завдань начальником Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні ОСОБА_1 ;
-          визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 05 грудня 2023р. №760-к в частині затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності начальника Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні ОСОБА_1 ;
-          визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 12 грудня 2023р. №781-к “Про звільнення ОСОБА_1 ” з посади начальника Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, відповідно до п.3 ч. 1 ст.87 Закону України “Про державну службу”.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року позов задоволено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року. Прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування висновку щодо оцінювання, визнання протиправними та скасування наказу про затвердження висновку щодо оцінювання, наказу про звільнення.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року скасовано, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 420/35487/23 залишено в силі.
25.12.2024 року Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів звернулася до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення судового рішення, у якій просила роз`яснити щодо:
виконання Держпродспоживслужбою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 по справі № 420/35487/23 “без наявності” наразі судового рішення суду першої інстанції по справі № 420/11296/24 (зокрема і до набрання ним законної сили), 
виконання Держпродспоживслужбою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 по справі № 420/35487/23 та “правомірності” дій Держпродспоживслужби щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді державної служби без проходження ОСОБА_1 “щорічного оцінювання” у 2023 та 2024 роках,  
виконання Держпродспоживслужбою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 по справі № 420/35487/23 та необхідності повторного проведення стосовно ОСОБА_1 етапів оцінювання (за 2023 рік), а також обчислення 2-місячного строку (від 07.02.2024 чи від 28.11.2024) (згідно із пунктом 50 Порядку), 
виконання Держпродспоживслужбою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 по справі № 420/35487/23 та преміювання й планування службової кар`єри ОСОБА_1 , а також складення для нього індивідуальної програми на 2025 рік.
В обґрунтування поданої заяви Держпродспоживслужба зазначила, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року було задоволено вимогу позивача про скасування наказу Держпродспоживслужби від 12.12.2023 року №781-к «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого позивача вирішено звільнити у перший робочий день, наступний за закінченням тимчасової непрацездатності. Враховуючи зазначене у зв`язку із закінченням тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 та в доповнення до наказу Держпродспоживслужби від 12.12.2023 року № 781-к «Про звільнення ОСОБА_1 » Держпродспоживслужбою видано наказ від 12.03.2024 року  № 184-к «Про звільнення ОСОБА_1 », який наразі оскаржується ОСОБА_1 у справі № 420/11296/24.
Крім того заявник посилався на те, що згідно до пункту 50 Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.2019 № 591), якщо протягом двох місяців після затвердження висновку прийнято рішення про скасування висновку в частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця, щодо цього державного службовця повторно проводяться такі етапи оцінювання: визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню). Заявник вказує, що зазначені етапи оцінювання проводяться не пізніше двох тижнів після прийняття рішення про скасування висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії “Б” або “В”, у порядку, передбаченому пунктами 37-41 цього Порядку. У разі прийняття рішення про скасування висновку в частині оцінювання результатів службової діяльності державного службовця після спливу двомісячного строку з моменту затвердження такого висновку процедура оцінювання результатів службової діяльності державного службовця вважається припиненою (повторне визначення результатів виконання завдань та затвердження висновку не проводяться). 
З огляду на викладене у заявника виникло питання про необхідність проведення та «обчислення» 2-місячного строку щодо повторного проведення стосов  ОСОБА_1 етапів оцінювання (за 2023 рік) (згідно із пунктом 50 Порядку). Заявник вважає, що є 2 варіанти обчислення зазначеного двомісячного строку: з 07.02.2024 року (дати ухвалення рішення Одеським окружним адміністративним судом по справі № 420/35487/23) чи з 28.11.2024 року (дати ухвалення Верховним Судом постанови про залишення в силі рішення Одеським окружним адміністративним судом по справі № 420/35487/23).
Також заявник вказує на виникнення питання стосовно перебування (поновлення) ОСОБА_1 на посаді державної служби (оскільки Висновок (з оцінкою негативна) щодо його “щорічного” оцінювання у 2023 році скасовано судом) без проведення оцінювання (у 2024 році та у 2023 році) результатів його службової діяльності (ч. 1 ст. 44 ЗУ “Про державну службу” - “щороку оцінюватися”), та, відповідно, “законності” дій Держпродспоживслужби щодо такого поновлення та виконання судового рішення (шляхом скасування наказів Держпродспоживслужби від 05.12.2023 № 760-к (в частині, що стосується ОСОБА_1 ) про затвердження зазначеного висновку та від 12.12.2023 № 781-к “Про звільнення ОСОБА_1 ”).
Заявник у поданій заяві також вказує на те, що згідно із частиною першою статті 44 Закону України «Про державну службу» та пункту 2 Порядку метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри. Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про державну службу» державний службовець за результатами оцінювання службової діяльності, передбаченого статтею 44 цього Закону, разом із службою управління персоналом складає індивідуальну програму підвищення рівня професійної компетентності, яку погоджує його безпосередній керівник та затверджує керівник самостійного структурного підрозділу, в якому він працює Згідно із абзацом першим пункту 121 Порядку на основі визначених для державного службовця завдань і ключових показників, потреб у професійному навчанні (у разі їх визначення), а також за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця (у разі наявності) такий державний службовець разом із службою управління персоналом складає індивідуальну програму підвищення рівня професійної компетентності/індивідуальну програму професійного розвитку (далі – індивідуальна програма). Таким чином, як вказує відповідач, не проходження ОСОБА_1 «щорічного оцінювання» у 2024 році та не проведення щодо нього повторно етапів «щорічного оцінювання» за 2023 рік ускладнює для суб`єкта призначення – Держпродспоживслужби прийняття стосовно ОСОБА_1 рішень щодо його преміювання та планування його службової кар`єри, а також визначення індивідуальної програми на 2025 рік.
Враховуючи зазначене Держпродспоживслужба просила роз`яснити питання, які виникли.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 року заяву Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про роз`яснення судового рішення від 07.02.2024 в адміністративній справі №420/35487/23 залишено без задоволення.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, Держпродспоживслужба подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вважає, що Одеський окружний адміністративний суд не дослідив належним чином обставини, які ускладнюють для відповідача – Держпродспоживслужби виконання судового рішення (рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 по справі № 420/35487/23) і, як наслідок, ухвалив рішення, яке не відповідає статті 242 КАС України.
Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення, посилаючись на те, що з системного тлумачення положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`ясненню підлягає постанова чи ухвала суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Апелянт вважає, що в даному випадку наявні обставини, які ускладнюють правильне виконання судового рішення, які підлягають роз`ясненню судом.
З огляду на викладене апелянт просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву Держпродспоживслужби про роз`яснення судового рішення.
31.01.2025 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому виклав свої заперечення проти доводів апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 року – без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:
Відповідно до частини першої статті 254 КАС, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Зі змісту наведених положень КАС убачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю його змісту, якщо воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання. 
Роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
В даному випадку зміст рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року у справі №420/35487/23 є чітким та зрозумілим, не викликає труднощів у розумінні, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.
Як вбачається зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення, відповідач розуміє зміст рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року та відповідачем не зазначено, в чому саме полягає незрозумілість рішення суду першої інстанції в розумінні ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що рішення від 07.02.2024 року, про роз`яснення якого просить заявник, не передбачає примусового виконання, а обставини, на які посилається заявник, як на підставу для роз`яснення рішення суду, виникли після розгляду судом справи, не були предметом розгляду та не стосуються цієї справи, а тому не підлягають дослідженню судом та роз`ясненню в порядку ст. 254 КАС України. 
Із врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Держпродспоживслужби про роз`яснення судового рішення, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року є зрозумілою, її резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
З огляду на наведене, відмовляючи Держпродспоживслужбі у задоволенні заяви про роз`яснення рішення, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, зокрема, статті 254 КАС України.
Щодо посилань апелянта на порушення судом норм процесуального права, що на його думку полягає у безпідставній відмові у розгляді поданої заяви про роз`яснення судового рішення у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, колегія суддів зазначає наступне:
Згідно ч. 3 ст. 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. 
В свою чергу, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року, про роз`яснення якого просить відповідач, було постановлено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також враховуючи відсутність необхідності розгляду даної заяви в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд першої інстанції правомірно розглянув подану заяву в порядку письмового провадження без виклику сторін у справі та порушень норм процесуального права не допустив.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко

Судді:                                                                                           А.Г. Федусик

                                                                                                     О.А. Шевчук