ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 138/3008/24
провадження № 51-171 км 25
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                   ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2024 року про повернення апеляційної скарги. 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні скарги  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність працівників Могилів-Подільської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 27 листопада 2024 року апеляційну скаргу заявників  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вищезазначену ухвалу слідчого судді повернув особам, які її подали на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вказують, що з урахуванням положень частин 5 та 7 статті 115 КПК України, строк апеляційного оскарження не пропущений, оскільки останнім днем оскарження ухвали слідчого судді місцевого суду було 18 листопада 2024 року, що відповідає штемпелю на конверті при направленні апеляційної скарги поштою на вказане судове рішення. 
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор вважала касаційну скаргу  обґрунтованою та просила її задовольнити.
Від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшли клопотання про проведення касаційного розгляду без їх участі.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та викладені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які  перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно вимог ст. 370 КПКУкраїни судове рішенняповинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
За статтею 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
В обґрунтування рішення про повернення апеляційної скарги  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції послався на п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, при цьому зазначив, що апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження, не зазначено причини пропуску вказаного строку та відсутнє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення.
Також у мотивувальній частині ухвали суд вказав про те, що згідно ухвали слідчого судді від 11 листопада 2024 року заявник ОСОБА_8 була присутньою в судовому засіданні під час розгляду скарги та їй було повідомлено строки оскарження судового рішення. 27 листопада 2024 року надійшла апеляційна скарга на дану ухвалу слідчого судді від заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та 
ОСОБА_8 , яка згідно з конвертом подана останніми 18 листопада 2024 року.
З цих підстав вказаний суд встановив, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 395 КПК України.
Із вказаним висновком колегія суддів касаційної інстанції не погоджується з огляду на таке.  
Як слідує з п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи (ч. 7 ст. 115 КПК України).
Як убачається з матеріалів провадження, ухвала слідчого суді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року була постановлена за участю заявника ОСОБА_8 , яка надавала пояснення та перебувала у залі суду під час проголошення резолютивної частини ухвали. 
Таким чином, згідно положень ч. 5 ст. 115 КПК України,строк на апеляційне оскарження слід обраховувати з 12 листопада 2024 року, а отже останнім днем подачі апеляційної скарги є 16 листопада 2024 року.
Однак, з урахуванням того, що 16 та 17 листопада 2024 року були вихідними днями (субота та неділя), то згідно вимог ст. 395 та ч. 7 ст. 115 КПК України, останнім днем апеляційного оскарження ухвали слідчого судді є робочий день (понеділок) - 18 листопада 2024 року.
Як убачається з матеріалів провадження, що також узгоджується з мотивувальною частиною ухвали апеляційного суду, 27 листопада 2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 11 листопада 2024 року від заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка відповідно до штемпеля на конверті подана останніми до поштового відділення 18 листопада 2024 року (т. 2 а. п. 16).
Приписами ст. 116 КПК України регламентовано, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Наведене також узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема, викладеною у постанові від 22 вересня 2020 року (справа № 490/9237/18, провадження № 51-4953 км19).
Таким чином, ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не з`ясував та не перевірив належним чином дотримання заявниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8  строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим дійшов безпідставного висновку, що апеляційна скарга подана з пропуском вказаного строку.
З урахуванням викладеного, допущене апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для його скасування з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати наведене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог ст. 419 КПК України.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2024 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                           ОСОБА_3