СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року                                      м. Харків                        Справа № 922/3813/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя  Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.,
за участю представників сторін:
від позивача – Плеханов І.О. (поза межами приміщення суду) - на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1014743 від 25.02.2025.
від відповідача - Дикань О.М. (поза межами суду) - на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (в порядку самопредставництва),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес-Лайн" (вх.№ 461Х/2)
на рішення Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 (повне рішення складено 11.02.2025, суддя Чистякова І.О.)
у справі №922/3813/24 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес – Лайн", м. Полтава, 
до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків, 
про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес – Лайн" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач), в якій просило суд визнати недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 у справі №7/12-118-24 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким:
- визнано, що позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації відповідачу на вимогу останнього від 18.03.2024 № 70-02/П-776 про надання інформації у встановлений ним строк;
- за порушення, визначене у пункті 1 резолютивної частини даного рішення, накладена на позивача штраф у розмірі 68 000,00 грн.
Позивач також просив визнати поважними причини пропуску двомісячного строку на оскарження рішення відповідача від 14.08.2024 у справі №7/12-118-24 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" та поновити вказаний строк.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що прийняте рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 у справі № 7/12-118-24 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" здійснено за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для справи, а саме відсутності доказів обізнаності позивача щодо неподання інформації відповідачу на вимогу останнього від 18.03.2024 №70-02/П-776 про надання інформації у встановлений ним строк.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 у справі №922/3813/24 відмовлено в задоволенні позову повністю.
Позивач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, 28.02.2025 через підсистему "Електронний суд" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить визнати поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги та поновити строк; прийняти апеляційну скаргу до розгляду; скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес-Лайн" до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 у справі №7/12-118-24 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу"; ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес-Лайн" до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 у справі №7/12-118-24 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу"; стягнути з відповідача витрати на оплату правничої допомоги у першій інстанції у розмірі 25 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог зазначає, що за відсутності доказів розміщення відповідачем своєї вимоги від 18.03.2024 № 70-02/ П-776 на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України, відповідачем не дотримано вимог ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та п.п. 4, 5 ч. 1 р. VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5. За таких обставин, на думку апелянта, відповідач не довів, що позивач був обізнаний про наявність такої вимоги та обов`язок її виконання. За відсутності вказаних доказів розміщення 24.04.2024 на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України вимоги 18.03.2024 № 70-02/П-776, (яка вважається врученою позивачу), вказує, що позов є таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2024 апеляційна скарга у справі №922/3813/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес-Лайн" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 у справі №922/3813/24 залишено без руху з тієї підстави, що апелянт не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн.
07.03.2025, після постановлення апеляційним господарським судом ухвали без руху, від апелянта надійшли докази сплати судового збору за апеляційний перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 у справі №922/3813/24 у сумі 3633,60 грн. Відтак, апелянт у встановлений судом строк усунув недоліки апеляційної скарги.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес-Лайн" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 у справі №922/3813/24 у сумі 3633,60 грн; призначено справу до розгляду; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3813/24; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали.
17.03.2025 матеріали справи № 922/3813/24 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
28.02.2025 через підсистему "Електронний суд" Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№3468), в якому відповідач зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "ТК Експрес-Лайн" без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 у справі №922/3813/24 - без змін. 
20.03.2025 через підсистему "Електронний суд" ТОВ "ТК Експрес-Лайн" подано клопотання (вх.№ 3509), в якому просить виключити з числа доказів у господарській справі № 922/3813/24 докази розміщення вимоги голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2024 № 70-02/П-776 на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України.
Зокрема, в обґрунтування подано клопотання учасник справи вказує, що під час розгляду справи у першій інстанції відповідачем не було надано суду доказів розміщення вимоги відповідача до ТОВ "ТК Експрес-Лайн" (від 18.03.2024 № 70- 02/ П-776) на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України. Надаючи відзив на апеляційну скаргу представник позивача долучає докази розміщення вимоги голови Відділення від 18.03.2024 № 70-02/П-776 на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (https://eastmtv.amcu.gov.ua/), тобто лише на стадії апеляційного перегляду справи. Будь-яких письмових повідомлень від відповідача про неможливість надання такого доказу до суду першої інстанції не надходило. Водночас з посиланням на правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19 вказує, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 269 ГПК України).
За наслідками розгляду вказаного клопотання апелянта суд апеляційної інстанції вказує про таке.
Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.
Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms"), згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.
Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993 та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996).
Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям: належності, допустимості, достовірності, достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи).
Загальний характер допустимості означає, що по всіх справах, незалежно від їх категорії, повинна дотримуватися вимога про отримання інформації з визначених законом засобів доказування, з дотриманням порядку збирання, представлення і дослідження доказів (іншими словами, дотримання процесуальної форми доказування). 
Якщо суд дійде висновку, що доказ є недопустимим, він не бере цей доказ до уваги, тобто не може обґрунтовувати ним своє рішення. Разом з тим суд повинен у мотивувальній частині рішення зазначити, чому саме він цей доказ (аргумент) відхиляє (п.п. в, п. 3 ч. 1 ст. 282 ГПК України).
Згідно з частиною другою статті 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини четверта, п`ята цієї статті). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 269 ГПК України).
При цьому приписи ч. 3 ст. 269 ГПК передбачають наявність критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".
Отже, системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.
При поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
Вказаний висновок щодо застосування норми ст.269 ГПК викладений у постановах Верховного Суду від 07.09.2021 у справі 912/2294/20, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 26.02.2019 у справі №913/632/17.
За змістом ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачем не наведено причин, що об`єктивно не залежали від нього, та з яких він не міг подати відповідні докази до суду першої інстанції до ухвалення оскаржуваного рішення.
Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює одному учаснику справи більш сприятливі, аніж іншому умови в розгляді конкретної справи.
У зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку, що долучений відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу новий доказ (розміщення вимоги голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2024 № 70-02/П-776 на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України, т.2, а.с. 72) до розгляду колегією суддів не приймається.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти позиції апелянта з підстав, викладених у відзиві.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
14.08.2024 адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) за результатами розгляду справи № 7/12-118-24 постановлене рішення № 70/152-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".
В п. 1 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/152-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес-Лайн" (ідентифікаційний код юридичної особи – 40706482, місцезнаходження: вул. Харківське шосе, 4/15, м. Полтава, 36008) вчинило правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольному комітету України на вимогу голови відділення Антимонопольному комітету України  від 18.03.2024 № 70-02/П-776 про надання інформації у встановлений ним строк.
За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Експерес-Лайн" штраф у розмірі 68000,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/152-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що позивач просить суд визнати недійсним зазначене рішення. Зокрема, позивач зазначає, що вимоги голови Комітету від 18.03.2024 № 70-02/П-776  позивач не отримував та не був обізнаний про необхідність надання відповіді на ці вимоги; зазначені Комітетом обґрунтування щодо належного вручення товариству вказаної вимоги не може бути підтверджені рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені апеляційні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Предметом позову у справі є вимоги позивача до відповідача про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/152-р/к.
Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/152-р/к, прийнятого за результатами розгляду справи № 7/12-118-24 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "ТК Експерес-Лайн".
Для правової кваліфікації спірних правовідносин згідно пункту 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вирішальним є встановлення саме факту надання або ненадання (що має місце в даному випадку) інформації на вимогу відповідача, доведеною до відома позивача в установленому Законом порядку.
Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Комітет має повноваження вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно - господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків.
За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередні висновки стосовно узгоджених дій, концентрації.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
Відповідно до статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
Положеннями статей 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом; невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність; суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації. Органи АМК в процесі реалізації своїх повноважень мають законне право вимагати не лише документи, а й інформацію, яка потрібна їм для виконання покладених на них завдань, причому зміст, обсяг та характер такої інформації законодавчими приписами, зокрема, статтями 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" не визначено та обмежено лише дійсною та об`єктивною необхідністю для виконання завдань органу ("статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань").
Отже, Антимонопольний комітет України та його органи для реалізації основного завдання, визначеного у статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 1 статті 3) відповідно до повноважень, передбачених, зокрема, пунктами 4, 5 частини першої статті 7, статей 12, 22, 22-1 цього Закону, положень Закону України "Про захист економічної конкуренції" може витребувати інформацію, пов`язану з дослідженням наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання, якщо вона є дійсною та об`єктивною необхідністю для виконання завдань органу.

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, у яких уповноважені особи Антимонопольний комітет України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.
Законодавчі акти України про захист економічної конкуренції не обмежують коло тих суб`єктів господарювання, у яких органом Антимонопольного комітету може бути витребувана інформація, лише тими особами, які беруть участь у справі.
Саме орган Антимонопольного комітету України визначає форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.
Водночас законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.
Близька за змістом правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 915/827/18, від 04.07.2019 у справі № 910/13461/18, від 01.08.2019 у справі № 910/15697/18, від 07.08.2019 у справі № 910/13460/18, від 07.08.2019 у справі №910/13472/18, від 26.09.2019 у справі № 910/12393/18.
Закон України "Про Антимонопольний комітет України" та інші нормативно-правові акти не містять положень про право суб`єктів господарювання на відмову від виконання вимоги уповноваженої особи Антимонопольний комітет України щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України.
Близька за змістом правова позиція неодноразово висловлена у постановах Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 910/1589/17, від 17.09.2019 у справі №904/332/19, від 24.10.2019 у справі № 904/781/19, від 19.12.2019 у справі №910/12403/18, від 16.06.2022 у справі № 910/18734/20.
Обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Антимонопольний комітет України повинен виконуватися суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Антимонопольний комітет України справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.
Суд у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню з`ясовує, чи було повідомлено суб`єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.
З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справ № 7/01-16-24 та № 7/01-42-24, розпочаті за ознаками вчинення ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експерес-Лайн" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченої пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, ТОВ "ТК Експрес-Лайн" було надіслано вимогу голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 18.03.2024 № 70-02/П-776, якій відповідно до статей 3, 17, 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" вимагалося у 10 (п`ятнадцятиденний) строк з дня отримання вимоги надати Комітету відповідні інформацію та належним чином завірені копії документів, необхідні для розгляду справи.
Відділення направило вимогу від 18.03.2024 рекомендованим поштовим відправленням за номером 0600099982656 за місцезнаходженням ТОВ "ТК Експрес-Лайн". У зв`язку з тим, що рекомендоване поштове відправлення за номером 0600099982656 не було отримано ТОВ "ТК Експрес-Лайн", 04.04.2024 АТ "Укрпошта" повернуло його до Відділення з відміткою на конверті "у зв`язку із закінченням терміну зберігання" (т.1, а.с. 85).
Отже, вимога не була вручена за місцезнаходженням ТОВ "ТК Експрес-Лайн", що не заперечується з боку відповідача у справі.
Відповідно до пункту 3 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 та зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 №169-р) (зі змінами) (далі – Порядок), у разі якщо вимогу про надання інформації не вручено за місцезнаходженням юридичної особи чи останнім відомим задекларованим / зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, орган Комітету / голова територіального відділення Комітету забезпечує розміщення вимоги про надання інформації на офіційному веб-сайті Комітету. 
Зазначена вимога вважається такою, що вручена адресату, через десять днів із дня її розміщення на офіційному веб-сайті Комітету. 
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції 24.04.2024 вимога  від 18.03.2024 № 70-02/П-776 була розміщена на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (https://eastmtv.amcu.gov.ua/) за посиланням: https://eastmtv.amcu.gov.ua/news/vymoha-pro-nadannia-informatsii-vid-18032023-70-02p-778-do-tov-tkekspres-lain. Таким чином, вимога вважається такою, що вручена ТОВ "ТК Експерс-Лайн" 04.05.2024.  
Позивач не погоджується з можливістю визнання розміщеної на веб-сайті Антимонопольного комітету України (https://eastmtv.amcu.gov.ua/) вимоги від  18.03.2024 про надання запитуваної Комітетом інформації за вказаним вище посиланням належним доказом у справі на підтвердження дотримання Комітетом порядку доведення до відома сторони щодо її наявності, про що позивачем подано у справі клопотання про визнання наданого до матеріалів справи доказу недопустимим (вх.№ 3509). 
Водночас згідно з частиною третьою статті 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Загальновідомі факти, коли вони визнані такими судом, не потребують доказування. Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту. Крім об`єктивних меж загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/3946/16).
Загальновідомість обставин полягає в тому, що вони відомі широкому загалу, зокрема й суду та учасникам справи. Загальновідомість того чи іншого факту є відносною і залежить від різних факторів, у тому числі від: - часу, що сплинув після події, - поширеності інформації про подію (факт) загалом у державі чи в певній місцевості (Аналогічна правова позиція викладена в постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 910/8395/19).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача, що розміщення відповідачем вимоги від 18.03.2024 на веб-сайті Антимонопольного комітету України є загальновідомим фактом, з огляду на можливість учасників справи та суду самостійного ознайомитися з її змістом за допомогою пошукової системи відповідного веб-сайту, враховуючи: визначення нормами Закону обов`язковості такого розміщення на офіційному сайті державного органу; обізнаність про найменування сторони, якої таке повідомлення стосується; фіксування відповідною Інтернет платформою часу опублікування такої вимоги, тобто можливості встановлення її розміщення на веб-сайті державного органу на певний період часу. 
Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до відомостей за відповідним посилання на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (https://eastmtv.amcu.gov.ua/) вимога про надання інформації від 18.03.2024 № 70-02/П-776 до ТОВ "ТК"Експрес-Лайн" було опубліковано 24.04.2024 о 12:44 год., як про це зазначає відповідач, що вказує про можливість та обов`язок судом першої інстанції самостійно перевірити вказані обставини. В свою чергу, сама лише відсутність посилань в оскаржуваному судовому рішенні про обставини перевірки з боку суду розміщення відповідачем вказаної вимоги на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України не свідчить про формування висновків суду першої інстанції під час розгляду справи на основі припущень та не може нівелювати обставин дотримання відповідачем встановленої процедури, з огляду на те, що вказані дані є загальновідомими. 
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Верховний Суд з посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 з-поміж іншого зазначив, що "концепція негативного доказу", закріплена у частині десятій статті 81 ГПК України, не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.
Факт опублікування вимоги про надання інформації від 18.03.2024 №70-02/П-776 до ТОВ "ТК Експрес-Лайн" на офіційному сайті відповідача 24.04.2024 о 12:44 год. позивачем не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.
Таким чином, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача щодо відсутності дотримання з боку відповідача порядку ознайомлення позивача з вимогою від 18.03.2024 №70-02/П-776, та доведеності обставин вручення позивачу вказаної вимоги 04.05.2024 в порядку, визначеному пунктом 3 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (зі спливом 10-ти денного строку з дня розміщення вимоги на офіційному веб-сайті відповідача). 
Відтак, апеляційний суд вважає, що висновки місцевого господарського суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Суд наголошує, що у вказаній вимозі зазначалося, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 та статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання органу Комітету інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність у вигляді штрафу в розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Крім того, у вимозі зазначалось, що в разі відсутності можливості надання запитуваної інформації у встановлений вимогою строк - не пізніше кінцевої дати для надання відповіді, визначеної у вимогах, ТОВ "ТК Експрес-Лайн" може звернутися до Комітету з обґрунтованим клопотанням щодо продовження строку надання інформації на вимогу з поясненням причин неможливості надання запитуваної інформації у визначений вимогою строк.
Отже, ТОВ "ТК Експрес-Лайн" було проінформовано про правові наслідки неподання інформації у встановлений строк, подання недостовірної інформації або подання інформації в неповному обсязі.
У встановлений строк інформації від ТОВ "ТК Експрес-Лайн" Комітету не надано.
Крім того, обґрунтованого клопотання про продовження строку надання інформації на вимогу 18.03.2024 № 70-02/П-776, з поясненням причин неможливості надання запитуваної інформації у визначені у вимогах строки, до Комітету від ТОВ "ТК Експрес-Лайн" не надходило, що не спростовується позивачем у справі.
Пункт 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначає порушенням законодавства про захист економічної конкуренції неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.
Таким чином, ненадання інформації у встановлені органом Антимонопольному комітету України строки відповідно до визначеного ним змісту, обсягу та характеру (виходячи з її необхідності для виконання завдань органу) є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що позивач був зобов`язаний надати запитувану Комітетом у вимозі від 18.03.2024 № 70-02/П-776 інформацію у строки, встановлені у такій вимозі, однак, всупереч положенням законодавства про захист економічної конкуренції, таку інформацію ТОВ "ТК Експрес-Лайн" не надало, чим вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.
У зв`язку з чим, розпорядженням Голови адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 19.06.2024 № 7/12-118-24 розпочато розгляд справи №7/12-118-24 за ознаками вчинення ТОВ "ТК Експрес-Лайн" порушень, передбачених пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Листом Комітету від 20.06.2024 № 70-021676е (рекомендованим відправленням за номером 0600933704499) за місцезнаходженням ТОВ "ТК Експрес-Лайн" повідомлено про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом направлення копії розпорядження від 19.06.2024 № 70/135-рп/к про початок розгляду справи № 7/12-118-24. 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення № 0600933704499 лист отримано адресатом 05.07.2024 (т.1, а.с. 81).
Листом Комітету від 01.08.2024 № 70-02/2435е (рекомендованим поштовим відправленням за номером 060094832313) за місцезнаходженням ТОВ "Експрес-Лайн" було надіслано копію подання з попередніми висновками у справі № 7/12-118-24.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення № 0600948323130 лист отримано адресатом 16.08.2024 (т.1, а.с. 83).
Крім того, відповідно до пункту 6 розділу VII Порядку (далі – Порядок) у разі якщо копію подання з попередніми висновками не вручено за місцезнаходженням юридичної особи або останнім відомим задекларованим / зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, які беруть участь у справі, орган Комітету / голова територіального відділення Комітету не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня розгляду справи забезпечує розміщення на офіційному вебсайті Комітету інформації щодо попередніх висновків у справі, із зазначенням дати, часу й місця розгляду справи.
Відповідно до пункту 6 розділу VII Порядку на офіційному вебсайті Антимонопольного комітету України за посиланням: https://eastmtv.amcu.gov.ua/news/informatsiia-pro-poperedni-vysnovky-u-spravi-712-118-24-shchodo-tov-tk-ekspres-lain 08.08.2024 розміщено інформацію щодо попередніх висновків у справі. Зокрема, запропоновано ТОВ "ТК Експрес-Лайн" надіслати міркування або заперечення стосовно викладених у поданні висновків на електронну адресу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (е-mail: khrv@amcu.gov.ua) та у паперовому вигляді на адресу відділу досліджень і розслідувань в Полтавській області Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Капітана Володимира Кісельова, буд. 1, к. 320, м. Полтава, Полтавська обл., 36014); повідомлено, що 14.08.2024 у приміщенні Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (місто Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх) о 11:30 год. адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України розглядатиметься справа №7/12-118-24 про порушення ТОВ "ТК Експрес-Лайн" законодавства про захист економічної конкуренції.
Таким чином, позивач був обізнаний про розгляд справи № 7/12-118-24.
За таких обставин судом першої інстанції правомірно встановлено, що не надання позивачем інформації, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 13    ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - від 18.03.2024 № 70-02/П776е у встановлені нею строк, та прийнято оскаржуване рішення, яким застосовано до позивача штраф, передбачений ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", в установленому Законом порядку.
Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення № 70/152-р/к, прийняте адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 14.08.2024 у справі №7/12-118-24 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.
Наведені обставини у сукупності свідчать про правомірність висновку суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес-Лайн".
Частинами 1, 2 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
В свою чергу, згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 4 статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи встановлені обставини справи, межі апеляційного перегляду, правильне застосування норм матеріального права господарським судом, доводи позивача, суд апеляційної дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги ТОВ "ТК Експрес-Лайн" не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Експрес-Лайн" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 у справі №922/3813/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.
Повна постанова складена 28.04.2025.

Головуючий суддя                                                                     В.В. Лакіза

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна