Справа № 352/536/25 
Провадження № 23-з/4808/36/25 
Категорія ч. 1 ст. 172-6 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ю. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А

02 червня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши заяву про самовідвід судді Івано-Франківського апеляційного суду Малєєва А.Ю. по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійника М.Ю. від 15 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійника М.Ю. від 15 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 50 копійок. 
На вказану постанову ОСОБА_1 24.04.2025 року подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим суддю Малєєва А.Ю.
02.06.2025 року суддя Малєєв А.Ю. подав заяву про самовідвід, оскільки вважає, що у даному випадку існують обставини, які можуть викликати у стороннього спостерігача об`єктивний сумнів в неупередженості складу суду, оскільки як вбачається з матеріалів адміністративного провадження ОСОБА_1 є працівником Івано-Франківського міського суду. В період часу з 2006 року суддя Малєєв А.Ю. перебував на посаді голови Івано-Франківського міського суду, а ОСОБА_1 була підпорядкованим йому працівником. 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши мотиви заявленого самовідводу судді Малєєва А.Ю., вважаю, що заява про відвід підлягає задоволенню.
Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, з метою недопущення в учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають правові підстави для відводу судді та порядок розгляду заяви про відвід судді.
Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та який не містить правових норм, які регулюють порядок відводу (самовідводу) суддів.
Апеляційний суд неодноразово вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи із загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, у зв`язку з чим у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Пуллар проти Сполученого Королівства. При цьому, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (Ветштайн проти Швейцарії).
У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.
Зокрема, суддя не може брати участь у розгляді справи за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа «Де Куббер проти Бельгії»,«Фей проти Австрії», «Кипріану проти Кіпру»).
Вважаю, що наведені у заяві про самовідвід судді обставини є такими, що можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді Малєєва А.Ю. та повинні бути визнані правовою підставою для відводу судді. 
За таких обставин, з метою забезпечення неупередженого та об`єктивного розгляду  апеляційної скарги, вважаю, що заява про самовідвід судді Малєєва А.Ю. підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :
Заяву про самовідвід судді Малєєва А.Ю. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2025 року задовольнити.
Матеріали провадження про адміністративне правопорушення передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
Постанова набирає законної сили негайно та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Івано-Франківського
 
апеляційного суду  Васильєв О.П.