КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/3412/2025
справа №759/7119/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року                                                                                                м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Желепи О.В., Соколової В.В.,
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Київводоканал», підписаною адвокатом Плясуном Олександром Івановичем, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Твердохліб Ю.О.,
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -
 
встановив:
 
У квітні 2024 року ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до суду із позовом про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. 
Вимоги позову мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг з цетралізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зазначає, що відповідачка отримала вказану квартиру у спадщину, згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Вказує, що позивач має право вимагати виконання обов`язку від ОСОБА_1 
05 серпня 2014 року в газеті "Хрещатик" №110 (4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", що перейменоване на ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.
Відповідачка отримувала послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вказаній газеті, на адресу ПрАТ "АК "Київводоканал", жодних заяв або повідомлено про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачки не надходило.
Відповідно до пункту 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до пункту 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Розмір внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку був встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року №1716 для відповідного будинку у розмірі 5,36 гривень щоквартально, однак він не сплачений відповідачкою, внаслідок чого борг складає 37,52 гривень.
31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ "АК "Київодоканал" про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому із змінами від 30 вересня 2021 року та від 31 грудня 2021 року), у зв`язку з чим з 01 липня 2021 року вказаний договір уважається укладеним.
Зазначає, що відповідачка в порушення умов договорів та зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2024 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконала належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 46 740,86 гривень.
Відтак, розмір заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 46 740,86 гривень, заборгованість із сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку - 37,52 гривень, заборгованість з внесення плати за абоненське обслуговування - 1 104,92 гривень, а всього 47 883,30 гривень.
З посиланням на частину 2 статті 625 ЦК України вказує, що у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання з відповідачки підлягає стягненню 3% річних у розмірі 7 717,90 гривень та інфляційні втрати у розмірі 19 504,22 гривень.
Зазначає, що судові витрати складаються із сплати судового збору у розмірі 3 028,00 гривень та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 гривень.
Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 47 883,30 гривень; 3% річних у розмірі 4 301,15 гривень; інфляційні втрати у розмірі 19 504,22 гривень; витрати із сплати судового збору у розмірі 3 028,00 гривень; витрати з оплати відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 гривень.
Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.
Вказує, що з наявних матеріалів справи убачається, що в період з 01 грудня 2016 року по 06 липня 2023 року відповідачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та у період з 07 липня 2023 року по 31 січня 2024 року була власником 2/3 квартири на підставі свідоцтв про право власності на житло.
Не зважаючи на те, що відповідачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до 06 липня 2023 року, ОСОБА_1 зобов`язана оплачувати житлово-комунальні послуги з 07 липня 2023 року як співвласник квартири, до якої надавалися послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Вказує, що має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника квартири, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у цій квартирі. При цьому, позивач має право вимагати виконати обов`язок із сплати житлово-комунальних послуг разом від всіх осіб, яка зареєстровані у квартирі, або від однієї особи.
Відтак, позивач скористався своїм правом подати позовну заяву саме до ОСОБА_1 .
Стверджує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач зобов`язаний довести підстави стягнення з відповідачки заборгованості не як з власника, а як із спадкоємця, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів убачається, що відповідачка безумовно є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і безпосередньо користувалася послугами з централізованого водопостачання холодної води та централізованого водовідведення.
Cудом першої інстанції помилково застосовано до правовідносини у справі положення статей 1048, 1054 ЦК України.
Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Стягнути судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що позивач, зобов`язаний довести підстави стягнення з відповідача заборгованості як із спадкоємця, з дотриманням порядку та визначених законом строків звернення з відповідною вимогою до спадкоємця. Позивач обґрунтовує позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачки за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2024 року за житлово-комунальні послуги, як з власника майна, а не спадкоємця.
Суд вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів належності відповідачку на праві власності квартири АДРЕСА_1 у спірний період, а також наявності інших спадкоємців, крім відповідачки та що ним не пропущено строку звернення до спадкоємців боржника з вимогою.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.
З матеріалів справи убачається, що 05 серпня 2014 року в газеті "Хрещатик" №110(4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" в подальшому перейменованим у Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", як виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору, у разі відмови, така відмова має бути оформлена письмова та направлена до ПрАТ "АК "Київводоканал" для оформлення припинення надання цих послуг (а.с. 11).
31 травня 2021 року на веб-сайті позивача опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення.
Відповідно до пункту 1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.
Відповідно до пункту 16 договору показання вузлів розподільного обліку (у тому числі) знімаються споживачем щомісячно та надаються виконавцеві у строк не пізніше останнього дня розрахункового періоду одним з таких способів, як телефоном, засобами електронного зв`язку або в інший спосіб, доведений до відома споживача, та зазначаються у рахунку на оплату послуг.
Згідно пункту 17 договору у разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцеві показань вузлів розподільного обліку виконавцем протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання послуги за попередні 12 місяців або за фактичний час споживання послуги (якщо попередніх місяців нараховується менш як 12) (а.с. 12-15).
Згідно даних довідки №2369/8/8/02-24 від 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 має заборгованість перед ПрАТ "АК "Київводоканал" за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2024 року у сумі 47 883,30 гривень, з якої заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - 46 740,86 гривень, внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 37,52 гривень, плата за абоненське обслуговування - 1 104,92 гривень (а.с. 16).
Згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №369160536 від 11 березня 2024 року убачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину №8-556 від 07 липня 2023 року частка квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 . Окрім цього, 1/6 частка вказаної квартири належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №8-555 (а.с. 19-20).
Згідно даних інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №110351880 від 09 квітня 2024 року убачається, що ОСОБА_1 з 23 червня 2011 року по 06 липня 2023 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 32).
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (який втратив чинність 01.05.2019), статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (втратили чинність 01.05.2022), та Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
За підпунктом 7 пункту 45 Правил №690 споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.
Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути правовою підставою для звільнення споживача від оплати за спожиті послуги.
Подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23.
З матеріалів справи убачається, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) щодо надання ПАТ «АК «Київводоканал» (перейменоване у ПрАТ «АК «Київводоканал») послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Вказаним повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Частина 7 статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
У справі, що переглядається колегією суддів убачається, що відповідачка з 23 червня 2011 року по 06 липня 2023 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Аналіз установлених у справі обставин та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII дозволяє зробити висновок, що відповідачка у розумінні вказаних законів є споживачем наданих послуг.
Матеріали справи не містять відомостей про не проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 у вкзаний період.
Із даних доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості убачається, що станом на 06 липня 2023 року заборгованість за спожиті послуги становить 45 577,13 гривень, інфляційні втрати - 19 504,23 гривень, 3% річних - 4 301,15 гривень, заборгованість по внескам за обслуговування вузлів комерційного обліку - 37,52 гривень, заборгованість із плати за абоненське обслуговування - 830,59 гривень, а всього 70 250,62 гривень.
За таких обставин із ОСОБА_1 як із споживача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з січня 2017 року по 06 липня 2023 року у розмірі 70 250,62 гривень.
Установлено, що ОСОБА_1 з 07 липня 2023 року не зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .
Разом з цим, згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №369160536 від 11 березня 2024 року убачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину №8-556 від 07 липня 2023 року частки квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .
Окрім того, 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №8-555 від 07 липня 2023 року належить ОСОБА_1 .
Отже, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 4/6 частки квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до даних розрахунку заборгованості з 07 липня 2023 року по 31 січня 2024 року заборгованість за спожиті послуги становить 1 163,73 гривень, заборгованість із плати за абоненське обслуговування - 284,33 гривень, а всього 1 438,06 гривень.
Отже, за період з 07 липня 2023 року по 31 січня 2024 року із ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 958,71 гривень, що відповідно до частки власності становить 4/6 від загальної заборгованості за спірний період.
Отже, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню із відповідачки, становить 71 209,33 гривень, з яких: 46 352,95 гривень - заборгованість за спожиті послуги; 19 504,23 гривень - інфляційні втрати; 4 301,15 гривень - 3% річних; 37,52 гривень - заборгованість по внескам за обслуговування вузлів комерційного обліку; 1 013,48 гривень - заборгованість із плати за абоненське обслуговування.
Суд першої інстанції наведеного вище не врахував та зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно частини 1, пункту 3 частини 3 статті 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Установлено, що за результатами розгляду справи у суді апеляційної інстанції вимоги позову задоволено на 99,33%.
Відповідно до даних платіжної інструкції №9731 від 22 березня 2024 року за подачу позовної заяви сплачено 3 028,00 гривень.
Згідно даних квитанції №D4E3-1Z4S-9ZUE від 11 березня 2024 року убачається, що за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав позивачем сплачено 45,00 гривень.
Згідно даних платіжної інструкції №5045 від 11 жовтня 2024 року за подачу апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 542,00 гривень.
Ураховуючи вимоги статей 137, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подачу позову слід стягнути 3 007,75 гривень (3 028,00 х 99,33%), на відшкодування витрат, пов`зявних з витребування доказів - 44,70 гривень (45,00 х 99,33%), на відшкодування витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги - 4 511,63 гривень (4 542,00 гривень х 99,33%).
Відповідно до статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині  або зміни судового рішення.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Київводоканал», підписану адвокатом Плясуном Олександром Івановичем, задовольнити частково.
 
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.
 
Позов задовольнити частково.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 46 352,95 гривень, 3% річних у розмірі 4 301,15 гривень, інфляційні втрати у розмірі 19 504,22 гривень, заборгованість по внескам за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 37,52 гривень; заборгованість із плати за абоненське обслуговування у розмірі 1 013,48 гривень, а всього 71 209,33 гривень.
 
В іншій  частині позову відмовити.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 3 007,75 гривень.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, 44,70 гривень.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної  інстанції, 4 511,63 гривень.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         О.В.  Желепа

В.В. Соколова