Справа № 943/116/25                        Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г. О. 
Провадження № 33/811/387/25                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Скоробогатого Миколи Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Буського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 20 січня 2025 року, о 09 год. 17 хв., у м. Буськ по вул. Чачковського, Золочівського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz МL270CDI» д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, прийнятою без всебічного дослідження обставин справи.
Наголошує, що він надав згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Звертає увагу, що йому не були зрозумілі подальші дії працівників поліції, після того як він виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Повідомляє, що працівниками поліції порушено принцип належного урядування.
Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №225509 від 20 січня 2025 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz ML270» номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакція (а.с. 2), згідно із яким у ОСОБА_1 було виявлено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі;
- рапортом молодшого лейтенанта поліції О. Деркача (а.с. 3), з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz ML270» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у зв`язку із порушеннями ПДР України, під час опитування в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від якого він відмовився;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Mercedes-Benz ML270» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , водій якого не ввімкнув покажчика повороту, під час маневру. Опитування водія, в ході якого йому повідомлено причини зупинки транспортного засобу, роз`яснено права та обов`язки, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на який водій спершу погодився, після чого просив виключити нагрудну камеру, відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, окрім того патрульними роз`яснено водію, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій ОСОБА_1 намагався домовитися з працівником поліції, щоб він не складав протокол про адміністративне правопорушення. Патрульними було ознайомлено водія з протоколом про адміністративне правопорушення, відсторонено його від керуванням транспортним засобом.
Доводи апелянта, що він надав згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд розцінює критично, оскільки, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 спершу погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте коли йому було надано прилад «Драгер», відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Твердження апелянта, що працівниками поліції порушено принцип належного урядування, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
постанову Буського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 Партика І.В.