ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р.	Справа № 520/13250/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі                      № 520/13250/24
за позовом             ОСОБА_1      
до           Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      
             про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування з 01.03.2024 до розрахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 обмеження максимальним розміром та здійснення виплати пенсії без індексації, передбачуваної постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2024 виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 по справі №520/13250/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не здійснення з 01.03.2024 розрахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 без індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2024 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )) суму судового збору 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).
24.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача - Фурман С.О., в якій він просив:
- встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі №520/13250/24;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області, у відповідності до статті 382 КАС України, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі №520/13250/24;
- вирішити питання про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області.
У заяві про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі представник позивача посилається на те, що згідно розрахунків пенсії з 01.03.2024, з 01.01.2025 та з 01.02.2025, пенсія позивача продовжує виплачуватися з обмеженням максимальним розміром на рівні 23 610,00 гривень та без урахування індексації відповідно до Постанови №185 у розмірі 1500,00 грн. Таким чином, на думку позивача, рішення суду від 10.10.2024 у справі №520/13250/24 залишається не виконаним, а становище позивача залишилося незмінним у порівнянні з тим, яке існувало до дати звернення до суду і ухвалення рішення у справі №520/13250/24, адже позивачу як і раніше індексація пенсії нарахована, проте не виплачується.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даною заявою у порядку ст.382 КАС України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1                ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким заяву про вжиття заходів судового контролю задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою у справі №520/13250/24: 24 815,63 грн. - розмір нарахованої Позивачу пенсії, з урахуванням індексації пенсії в розмірі 1500,00 грн., що нарахована на виконання Постанови №185; 23 610,00 грн. - розмір пенсії, що виплачувалася Позивачу з урахуванням застосування до неї обмеження максимальним розміром.
Не виплата Позивачу індексації пенсії в розмірі 1500,00 грн. та обмеження пенсії максимальним розміром, сформувало підстави та предмет спору у справі №520/13250/24.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі №520/13250/24 зобов`язано Управління пенсійного фонду не тільки нараховувати, а й виплачувати Позивачу з 01.03.2024 індексацію пенсії відповідно до Постанови №185 у розмірі 1500,00 грн.
Як слідує з розрахунків пенсії, наданих Відповідачем листом за вих.№5176-4555/К-03/8-2000/25 від 20.02.2025 у відповідь на заяву про виконання рішення суду, пенсія Позивача станом на 20.02.2025 продовжує виплачуватися з обмеженням максимальним розміром на рівні 23 610,00 гривень (замість нарахованих 24 815,63 грн.), та без урахування індексації, передбаченої Постановою №185.
Тобто рішення суду від 10.10.2024 у справі №520/13250/24 в частині виплати Позивачу індексації пенсії у розмірі 1500,00 грн., не виконане, право Позивача не поновлене.
3а вказаних обставин Управлінням пенсійного фонду допущено злісні та протиправні дії щодо невиконання рішенням суду від 10.10.2024 у справі №520/13250/24, що в свою чергу має наслідком продовження існування порушення права Позивача на належне пенсійне забезпечення, за захистом якого останній звертався до суду.
Вказаний факт формує обґрунтовані підстави застосування процесуальних засобів судового контролю за виконанням рішення суду, що є невід`ємною складовою та завершальним етапом здійснення правосуддя.
Натомість висновки суду, що Позивачем у справі №520/13250/24 оскаржувалося обмеження розміру індексації пенсії на рівні 1500,00 грн., не відповідають обставинам справи, так як така вимога не формувала підстави та предмет спору у справі №520/13250/24 і не була заявлена Позивачем. Предмет та підстави позову у справі №520/13250/24 формувало порушення права Позивача на виплату з 01.03.2024 індексації пенсії, передбаченої Постановою №185, в розмірі її нарахування 1500,00 грн.
Крім того формування таких висновків жодним чином не звільняє Відповідача від обов`язку виконання резолютивної частини рішення, яким зобов`язано останнього з 01.03.2024 проводити виплату Позивачу пенсії з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін. 
Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши судове рішення та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 по справі №520/13250/24, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2024 нарахувати та виплатити ОСОБА_1  пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", виконано відповідачем у повному обсязі.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 по справі №520/13250/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2024 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".
Відмовляючи у задоволенні позову в іншій частині позовних вимог, суд виходив з  того, що Кабінетом Міністрів України 23 лютого 2024 року прийнято постанову №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" (далі по тексту - Постанова №185).
Пунктом 1 Постанови №185 установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.
Відповідно до пункту 2 вказаної постанови з 1 березня 2024 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію" за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
При цьому, пунктом 3 Постанови №185 установлено, що у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Харківський окружний адміністративний суд, ухвалюючи рішення від 10.10.2024 по справі №520/13250/24, дійшов висновку, що підставою для проведення індексації пенсій, призначених військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ, та членам їх сімей є нездійснення у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону. При цьому стаття 64 Закону №2262-ХІІ містить відсилочну норму, передбачаючи, що для забезпечення індексації пенсії проводиться перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка в свою чергу встановлює, що розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини. Пунктом 6 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що у 2024 році частина друга статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
Отже, нормами Законів надано право Кабінету Міністрів України визначати розмір, умови та порядок збільшення пенсій з метою їх індексації.
Відповідно до Постанови №185 Кабінет Міністрів України запровадив тимчасове (на 2024 рік) обмеження на максимальний розмір індексації пенсій, а саме: розмір підвищення пенсії за результатами індексації обмежено 1500 грн.
Суд проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позивач під обмеженням максимальним розміром мав на увазі обмеження у 1500,00 грн.
За таких обставин, суд під час розгляду даної справи по суті заявлених позовних вимог дійшов висновку, що зазначена вимога задоволенню не підлягає.
З наявного в матеріалах справи протоколу перерахунку пенсії позивача судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 по справі № 520/13250/24 головним управлінням проведено перерахунок пенсії з 01.03.2024 з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”.
З урахуванням викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції про виконання відповідачем рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 по справі №520/13250/24, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2024 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", в повному обсязі.
Разом з тим, як слушно звернув увагу суд першої інстанції, обставини, на які посилається позивач у заяві, а саме, перерахунок пенсії з 01.01.2025 та з 01.02.2025 з обмеженням пенсії максимальним розміром на рівні 23610,00 гривень, не були предметом судового розгляду у справі №520/13250/24, адже судовим рішенням було зобов`язано відповідача з 01.03.2024 нарахувати та виплатити пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".
Такий перерахунок та виплату ГУ ПФУ в Харківській області здійснено на виконання судового рішення, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Натомість, викладені позивачем у заяві обставини становлять новий предмет спору, оскільки перерахунок пенсії здійснено відповідачем вже за інший період та за інших обставин, які не досліджувалися судом під час розгляду справи №520/13250/24.
Отже, законність та обґрунтованість дій відповідача по нарахуванню та виплаті пенсії позивача після 01.03.2024 має бути самостійним предметом розгляду.
При цьому, помилковими є твердження позивача у заяві про те, що відповідач продовжує виплачувати пенсію з обмеженням максимальним розміром на рівні 23610,00 гривень та без урахування індексації відповідно до Постанови №185 у розмірі 1500,00 грн., оскільки, як вже було зазначено вище, суд під час прийняття рішення у справі дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження пенсії максимальним розміром у 1500 грн. задоволенню не підлягають.
Суд зазначає, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Крім цього у Рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Також Конституційний Суд України, узявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене рішення.
Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, зокрема у формі зобов`язання боржника подати до суду відповідний звіт сприяє забезпеченню реалізації принципу виконуваності судового рішення (загальновідомо, що «рішення суду не має значення, якщо воно не виконується»), запобігає можливому зловживанню з боку боржника (наприклад, у формі уникнення оперативного та повного виконання рішення), гарантує дотримання законності (як у вимогах стягувача, так і у діях боржника), а також підвищує довіру громадян до суду та держави, в цілому.
Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Верховного Суду від 07 травня 2024 року по справі №160/5259/20.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19, від 20 вересня 2023 року у справі №9901/116/20.
Аналіз положень статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.
Водночас, у поданій заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивачем не наведено аргументів щодо необхідності вжиття на даний час процесуальних заходів у вигляді встановлення судового контролю та не надано відповідних доказів наявності об`єктивних обставин, які свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням поданих сторонами доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що під час розгляду судом заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі доводи позивача не знайшли свого підтвердження, оскільки, як встановлено із матеріалів справи, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 по справі №520/13250/24, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2024 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", виконано відповідачем у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.382-1 КАС України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає (ч.5 ст.382-1 КАС України).
Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення у справі судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України у справі № 520/13250/24.
Отже, переглянувши судове рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі                             № 520/13250/24 залишити без змін.
     
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	В.Б. Русанова    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  03.06.2025 року