ПОСТАНОВА 
Іменем України

05 березня 2025 року                                                         м. Кропивницький

справа № 383/925/24
провадження № 22-ц/4809/458/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя – Дьомич Л. М. (суддя - доповідач), 
судді – Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки за апеляційними скаргами ОСОБА_1  на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 року та на додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2025 року (суддя Замша О. В.).

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
30 липня 2024 року ОСОБА_1  звернувся  до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2  про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 03 грудня 2015 року,згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Костомарівської сільської ради, Бобринецького району Кіровоградської області, загальною площею 11,862 га, терміном на 49 років. 

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 грудня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування терміном на 49 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, загальною площею 11,862 га.

Відповідно до основних положень укладеного договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції; орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня.

Починаючи з 2015 року і по теперішній час відповідачем не сплачується орендна плата за користування земельної ділянкою. Відповідно до п. 37 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Несплату відповідачем орендної плати за період 2015-2023 років вважає невиконанням договірних обов`язків, що є підставою для його розірвання в судовому порядку.
Позиція сторони відповідача
В письмових запереченнях відповідач вказав та надав до суду в якості доказу заяву ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року, в якій ОСОБА_1 підтверджує отримання від ОСОБА_2 орендну плату за договором оренди від 03.12.2015 року в сумі 328 000 гривень. Та підтверджує, що не має і в подальшому не буде мати до ОСОБА_2 претензій майнового (фінансового) характеру, які б могли бути підставою звернення до судових органів. Рукописним способом зазначено, що орендна плата за земельну ділянку з 03.2015 року по 11.12.2019 року сплачена повністю згідно договору оренди. Претензій майнового і фінансового характеру не має. Заява містить підпис від імені ОСОБА_1 . 
Сторона відповідача вказала, що 11 грудня 2019 року позивач виявив бажання отримати орендну плату наперед. 
ОСОБА_2 погодився на прохання, виплатив ОСОБА_1 328 000 гривень, про що було зазначено у письмовій друкованій заяві, які підписав ОСОБА_1 та зазначив, що не має і не матиме претензій майнового (фінансового) характеру. 
Додатково після друкованого тексту у цій же заяві ОСОБА_1 власноруч дописав про отримання ним орендної плати згідно договору і за попередні роки з 2015 по 2019рр (а.с.52-53). 
Вважає, що відповідач не має боргових зобов`язань по сплаті орендної плати, тому просив у позові відмовити. 
Позиція позивача на заяву відповідача
       Стороною позивача надані заперечення як «відповідь на відзив», за якими  виказується про непогодження з позицією відповідача, та зазначено про неотримання орендної плати за договором оренди земельної ділянки.
       Звернуто увагу, в доданій представником відповідача заяві йдеться про орендну плату за період виключно з 03.12.2015 року по 11.112.2019р. А в позовній заяві позивач визначив період несплати відповідачем орендної за 2015-2023 роки (а.с.61-62). 

Судове рішення 
Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 року у задоволені позову  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про розірвання договору оренди земельної ділянки, загальною площею 11,862 га, кадастровий номер 3520884000:02:0350, яка знаходиться на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 03 грудня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відмовлено. 
Суд виснував, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, зазначених у позові, а відповідачем спростовані підстави позову належними доказами, а тому позов не підлягає задоволенню.
Додаткове рішення
Додатковим рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2025р  заяву відповідача ОСОБА_2  про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 гривень у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційні скарги
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подана апеляційна скарга, якою просить скасувати рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 03 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .
Вказано, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, з неповним з`ясуванням усіх обставин, недоведеністю, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, що в сукупності призвело до неправильного вирішення спору.
В рішенні суду вказано неналежний кадастровий номер земельної ділянки, не звернуто про відсутність підпису позивача в договорі оренди земельної ділянки, що свідчить про те, що власник не надавав згоду на оренду землі, і що залишилося поза увагою місцевого суду. 
Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву до суду, що свідчить про фактично його згоду з позовом. Відповідач, як орендар, не сплачує земельний податок за земельну ділянку, не надано копії договору до податкової служби, що є порушенням умов договору.
Наполягає на тому, що не отримував орендної плати за договором оренди земельної ділянки. Крім того, звертає увагу на те, що в доданій представником відповідача заяві мова йдеться про орендну плату за період виключно з 03.12.2015 року по 11.12.2019 року. А в позовній заяві позивач вказує про несплату відповідачем орендної плати за період 2015-2023 років.
Будь-яких законних підтверджень (касового ордеру чи відомості з підписом про отримання коштів) про виплату коштів позивачу за оренду, відповідач суду не надав. Заяви про видачу коштів позивач не писав. 
Апеляційною скаргою на додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.01.2025 року просить про скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. 
Вказано, що стороною відповідача не надано суду документального підтвердження понесених витрат на правову допомогу (квитанції, чеку тощо). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Тому відповідачем не надано належного обґрунтування понесених витрат. 
Відзив на апеляційну скаргу
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Пономарьов О.В. подав відзив, яким просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2034 року по справі №383/925/24 залишити без змін. 
Вказує, що судом здійснений правильний висновок про дострокову виплату наперед орендної плати орендодавцю. Договір оренди не містить умови про заборону дострокової виплати орендної плати, також така заборона не передбачена цивільним законодавством. Позивачем не додано розрахунку щодо суми, яку відповідач мав би йому сплатити за період з 2015 по 2023 рр. Сплачені наперед кошти повністю перекривають виплату орендної плати за спірний період.
Вказує, що договір оренди не оспорювався в судовому порядку, а отже є чинним і всі умови сторони правочину повинні виконувати належним чином. Вказівка в апеляційній скарзі на той факт, що нібито позивач не підписував договору оренди землі з ОСОБА_2 та не підписував акт передачі його земельної ділянки в оренду, не є предметом спору в даній справі, а тому не підлягає спростуванню. 
Відповідь на відзив
У відповіді на відзив позивач наводить мотиви аналогічні доводам апеляційної скарги.
Рух справи
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 року; встановлено строк для подачі відзиву відповідачем.

16 січня 2025 року підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 рокузакінчено; справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 12 годину 30 хвилин 05 березня 2025 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2025 року; встановлено строк для подачі відзиву відповідачем.

31 січня 2025 року підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2025 рокузакінчено; справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 12 годину 30 хвилин 05 березня 2025 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 04 березня 2025 року постановлено розгляд справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1  на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 рокута на додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2025 року здійснювати в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Литовченком Романом Вікторовичем. 
Позиція сторін
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд, представники сторін та позивач в суді апеляційної інстанції підтримали свої правові позиції. 
Позивач та його представник адвокат Литовченко Р.В. наполягали на скасуванні судових рішень та ухваленні нового рішення про задоволення позову. 
Представник відповідача адвокат Пономарьов О.В. наполягав на незмінності судових рішень. 
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 

Обставини встановлені судом
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0000340582023 від 27.02.2023 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер 3520884000:02:000:0350, площею 11.862 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 03.12.2015 року ОСОБА_1 надав земельну ділянку, кадастровий номер якої 3520884000:02:0350, загальною площею 11.862 га. в строкове платне користування сільськогосподарського призначення ОСОБА_2 . Договір укладено на 49 років з визначенням розміру та строків внесення орендної плати.
Згідно розписки від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1  особисто отримав від ОСОБА_2  кошти в сумі 328000,00 грн в рахунок орендної плати за договором,  що  підтверджується написаною та підписаною ним особисто заявою, в якій  вказано: « ОСОБА_1 повністю розуміючи значення своїх дій та без будь якого тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення, цією заявою підтверджую той факт,  що відповідно до договору оренди від 03.12.2015р  земельної ділянки площею 11,862 гектарів, розташована на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належить власнику кадастровий номер земельної ділянки - 3520884000:02:000:0350 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Бобринецькою районною державною адміністрацією 493069435208, № запису про інше речове право 12407681, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Передача грошових коштів по договору оренди землі за триста двадцять вісім тисяч гривень, які власник отримав у повній сумі.    Гроші передані  готівкою у місті Бобринець  Кіровоградської області. Передачу грошей здійснено 11 грудня 2019 року. У зв`язку з викладеним  підтверджую, що не маю (і в подальшому не буду мати) відносно громадянина Ільчишина Івана Михайловича претензій майнового (фінансового) характеру, а разом з тим  -  і будь - яких інших претензій, які б могли бути підставою для мого звернення до судових органів" (а.с. 53 зворот). 
Норми права застосовані судом першої інстанції до спірних правовідносин
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями  24 і  25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати (пункт "д" ч.1 ст.141 ЗК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно приписів ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Мотиви апеляційного суду
       Спірні правовідносини виникли між сторонами з підстав виконання умов договори оренди. Позивач наполягає на систематичній несплаті орендарем орендної плати, що змусило звернутися до суду з вимогою про розірвання договору оренди землі. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
За приписами ст. 1 ЗУ "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. 
Так, правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.
За загальним правилом частини першої статті 651 ЦК України, яке застосовується до будь-яких цивільних (приватноправових) правовідносин з приводу зміни або розірвання цивільних (приватноправових) договорів, така зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Спеціальними у врегулюванні розірвання договору оренди землі є приписи статті 32 Закону України «Про оренду землі», а також статті 141 ЗК України, пункт «д» частини першої якої передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
             У врегулюванні спірних відносин є деталізація та аналіз факту систематичної несплати орендної плати як підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Зазначене здійснюється відповідно до частини другої статті 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Водночас істотним, відповідно до цієї норми права, є таке порушення стороною договору його умов, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору.
             Тому, застосування пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України не може бути узагальненим та складатися з формулювання «систематична несплата земельного податку або орендної плати» як однієї з підстав припинення права оренди землі. 
В підставу позову вказано про невиконання умов договору через систематичну несплату коштів та несвоєчасну сплату оренди. 
           Приписи про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та правила частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, не суперечать одні одним.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
Велика Палата Верховного Суду визначила, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. 
Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною.
Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати. Такий висновок є виправданим, оскільки поняття «несплата» та «недоплата» не є тотожними. Законодавець у згаданій правовій нормі не передбачив жодної альтернативи повної несплати, тобто не визначив, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є не лише систематична несплата, а й систематична недоплата орендної плати.
Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати.
Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору.
У кожному конкретному випадку істотність порушення договору оцінюється з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.
            Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2021 року у справі № 910/2861/18 та від 13 липня 2022 року в справі № 363/1834/17, у яких зазначено, що суд має встановити не лише факт порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди, чи дійсно істотною є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати. Ця ідея сприяє принципу збереження договору. Розірвання договору має бути крайнім заходом задля мінімізації витрат, пов`язаних з укладенням та виконанням договору. Під час оцінки істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання, приймається до уваги наскільки сторона, яка порушила договір, реально заінтересована у збереженні договору, а також те, чи не спричинить розірвання договору для неї значної шкоди. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення має вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19).
Законодавство в питанні розірвання договору дбає не лише про інтереси власника, а й про інтереси орендаря, оскільки розірвання договору може завдати значних збитків стороні, яка допустила незначне порушення, тобто законодавець прагне досягти справедливого балансу між інтересами сторін договору.
Велика Палата Верховного Суду визначила, що у разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначеного умовами договору оренди землі, тобто орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України -у разі істотності порушення договору іншою стороною. 
Так, 3 грудня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Костомарівської сільської ради, Бобринецького району Кіровоградської області, загальною площею 11,862 га, терміном на 49 років. 
Відповідно до основних положень укладеного договору оренди землі: Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації; Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції; Орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня. 
Позивач наполягав, що починаючи з 2015 року і по час звернення до суду відповідачем не сплачується орендна плата за користування земельної ділянкою. А відповідно до п. 37 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. 
Позивач не погоджується з висновком суду, та стверджує, що не отримував орендної плати за договором оренди земельної ділянки. А в доданій представником відповідача заяві мова йдеться про орендну плату за період виключно з 03.12.2015 року по 11.12.2019 року. А в позові вказано про несплату за період 2015-2023 років. 
Суд першої інстанції підставно виснував, що за змістом заяви від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1 підтвердив отримання ним від ОСОБА_2 орендної плати наперед в сумі 328 000 гривень та підтвердив відсутність заборгованості по орендній платі за період з 2015 року по 2019 роки. Даний документ судом визнаний достатнім в розумінні ст.80 ЦПК України, сприяє висновку спростування вимог позову. 
       Згідно розписки від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1  особисто отримав від ОСОБА_2  кошти в сумі 328000,00 грн в рахунок орендної плати за договором,  що  підтверджується написаною та підписаною ним особисто заявою, в якій  вказано: « ОСОБА_1 повністю розуміючи значення своїх дій та без будь якого тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення, цією заявою підтверджує той факт,  що відповідно до договору оренди від 03.12.2015р  земельної ділянки площею 11,862 гектарів, розташована на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належить власнику кадастровий номер земельної ділянки - 3520884000:02:000:0350 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Бобринецькою районною державною адміністрацією 493069435208, № запису про інше речове право 12407681, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Передача грошових коштів по договору оренди землі за триста двадцять вісім тисяч гривень, які власник отримав у повній сумі.    Гроші передані  готівкою у місті Бобринець  Кіровоградської області. Передачу грошей здійснено 11 грудня 2019 року. У зв`язку з викладеним  підтверджую, що не маю (і в подальшому не буду мати) відносно громадянина Ільчишина Івана Михайловича претензій майнового (фінансового) характеру, а разом з тим  -  і будь - яких інших претензій, які б могли бути підставою для мого звернення до судових органів"
Тією ж датою, власноручно після друкованого тексту здійснено рукописний текст, а саме: «Орендна плата за земельну ділянку площею 11,862 га кадастровий номер 3520884000:02:000:0350 з 03.12.2015р по 11.12.2019р сплачена повністю згідно договору оренди. Претензій майнового і фінансового характеру немає", підтверджено   особистим підписом.

Позивачем не додано розрахунку суми, яку мав би йому сплатити орендар за період з 2015 по 2023 роки.

Згідно умов договору оренди землі, а саме пунктів 9, 11 Договору орендар зобов`язаний вносити орендодавцю орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9858,00 грн до 25 грудня. Нормативна грошова оцінка землі у 2015 році становила 328000,00 грн. Тобто за період з 2015 року по 2023 рік включно відповідач повинен сплати позивачу по 9858,00 грн х 9 років = 88 722,00 грн.

Відповідач обґрунтовано вказує, що позивачу сплачено достроково в чотири рази більше сума орендної плати, тобто заборгованість перед позивачем відсутня. Та стверджує, що після укладення договору оренди землі 03 грудня 2015 року позивач звернувся та отримав кошти за п`ять років користування його земельною ділянкою а в подальшому 11 грудня 2019 отримав кошти за користування земельною ділянкою на правах оренди до кінця періоду дії договору та не звертався до відповідача з вимогою про виплату йому орендної плати.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано, що у договірних відносинах оренди землі, орендар ОСОБА_2 не сплачує земельний податок не є предметом даного спору, не обґрунтовується яким чином це порушує права власника.
Доводи, що ОСОБА_1 не підписував заяву від 11 грудня 2019 року жодними належними та допустимими доказами не доводилося, а відтак не встановлено. 
Аналогічне відношення колегії суддів до мотивів оскарження, що позивач не підписував договір оренди землі з ОСОБА_2 та не підписував акт передачі його земельної ділянки в оренду, вказане не становило предмет спору в даній справі. 

Навпаки вся позиція сторони позивача про наявність договірних відносин, підтвердження чому є позов саме про розірвання існуючих договірних відносин.

За вищевикладеного, враховуючи застосовані норми права та обставини справи, суд першої інстанції дійшов абсолютного законного висновку про відмову у задоволенні позову.  
Оскарження додаткового рішення
03 грудня 2024 року відповідач   ОСОБА_2  до суду подав заяву, якою просить ухвалити у цій справі додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
В обґрунтування заяви про укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги № 16 від 07 березня 2024 року та 11 вересня 2024 року додаткову угоду №2 до вказаного договору про здійсненні представництва інтересів відповідача у справі про розірвання договору оренди земельної ділянки.
На підставі зазначених угод сплата відповідача на користь адвокатського бюро має складати 10 000 гривень протягом 30 календарних днів після прийняття рішення судом першої інстанції. 
Сторона позивача заперечила проти задоволення вимоги, вказуючи на те, що відповідачем не надано суду документального підтвердження понесених витрат на правову допомогу (квитанції, чеку тощо). Додав, що є особою похилого віку, покладення на нього судових витрат буде надмірним фінансовим тягарем.
Суд першої інстанції, за наслідком ухваленого рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 року, яким  відмовлено у позові ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про розірвання договору оренди земельної ділянки, загальною площею 11,862 га, кадастровий номер 3520884000:02:0350, що знаходиться на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 03 грудня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України  ухвалив додаткове рішення. 
Так, за ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що представник відповідача заявляв про витрати відповідача на професійну правничу допомогу, які були понесені у зв`язку зі зверненням позивача до суду у розмірі 10 000 гривень, в судовому засіданні 26.11.2024 року. На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надані такі документи:
- договір, укладений між адвокатським бюро «ОЛЕГА ПОНОМАРЬОВА» та ОСОБА_2 про надання правової (правничої) допомоги № 16 від 07 березня 2024 року та 11 вересня 2024 року додаткову угоду №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №16 від 07 березня 2024 року. За змістом додаткової угоди від 11 вересня 2024 року вартість послуг по наданню правничої допомоги складає 10000 грн;
- акт приймання – передачі №1 надання правової (правничої) допомоги до договору про надання правової допомоги від 07 березня 2024 року № 16 та Додаткової угоди №2 від 11 вересня 2024 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №16 від 07 березня 2024 року. Відповідно до якого ОСОБА_2 була прийнята правова допомога на загальну вартість 10000 грн.
Відповідно до рахунку №1/16/24 від 02.12.2024 року ОСОБА_2  необхідно сплатити на користь адвокатського бюро «ОЛЕГА ПОНОМАРЬОВА» 10000 гривень протягом 30 календарних днів після прийняття рішення судом першої інстанції.
За наслідком викладеного, суд підставно виснував, що відповідачем підтверджені судові витрати, які мають бути понесені ним у зв`язку з розглядом цивільної справи та які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати 
У зв`язку з незмінністю судових рішень, судові витрати не підлягають перерозподілу.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, – 

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1   залишити без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 року та додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2025 року – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 01.04. 2025р.

Головуючий суддя                                                        Л. М. Дьомич

Судді                                                                        О. Л. Дуковський

                                                                               О. А. Письменний