ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/218/25  Номер провадження 22-ц/814/1554/25	Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі: Коротун І.В. 

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сідельника Кирила Олеговича 

на ухвалу Лубенськогоміськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2025 року, постановлену суддею Даценком В.М., повний текст ухвали складено - дата не вказана

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лубенський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області, про встановлення факту реєстрації шлюбу та встановлення факту розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Сідельник К.О. звернувся до суду з заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу та встановлення факту розірвання шлюбу, в якій просив суд: - встановити факт державної реєстрації шлюбу від 12.12.2014 між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином російської федерації ОСОБА_3 , в результаті якого було змінено прізвище з дівочого « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »; - встановити факт розірвання шлюбу між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином російської федерації ОСОБА_3 на підставі рішення суду від 27.07.2017 у справі №2-459/2017; - зобов`язати Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відомості про факт реєстрації шлюбу та факт розірвання шлюбу до державного реєстру.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 12.12.2014 було укладено шлюб з громадянином російської федерації ОСОБА_3 . Свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_1 від 12.12.2014, було видано органом реєстрації актів цивільного стану у м. Валуйки росія. Оригінали чи копії даного документу не збереглиця, даних щодо реєстрації шлюбу в Україні в органах реєстрації актів цивільного стану немає. У подальшому рішенням суду від 27.07.2017 в м. Валуйки Белгородської області рф шлюб було розірвано, справа №2-459/2017, після ухвалення якого забрали оригінал свідоцтва про шлюб. Дане рішення суду також не було зареєстровано в Україні, тому відомостей щодо розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану немає. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. Дані необхідно внести до державного реєстру, оскільки у подальшому можуть виникнути проблеми із доведенням підстав зміни прізвища та встанолення родинних відносин. До того ж, заявник має намір укласти шлюб, а відсутність запису в реєстрі про розірвання шлюбу робить неможливим вчинити юридично значиму дію.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2025 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лубенський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зі змісту поданої заяви вбачається, що окреслене заявником питання виникло через те, що реєстрація та розірвання шлюбу мало місце на території іноземної держави. При цьому, відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вирішення цього питання полягає у виконанні адміністративних процедур та не може бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства у зв`язку з неможливістю встановлення у судовому порядку наведених фактів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сідельник К.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

Апеляційна скарга мотивована тим, щопісля початку військових дій та введення на території України положення встановлення військового стану було розірвано усі дипломатичні відносини із країною агресором, через що усі документи, видані російською федерацією, не приймаються державними органами України. Проте, суд не звернув уваги на ці обставини, практично не визнаючи даний факт. Через ці обставини скаржник не зможе внести будь-які відомості до реєстру або підтвердити свій наявний статус, що у подальшому може стати перешкодою у вчиненні юридично значимих дій. У зв`язку з наведеними обставинами, встановити факт реєстрації та розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 можливо лише шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, що відповідає положенню п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вважав, що подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки існує інститут міжнародного права, що дозволяє виконати зазначені вимоги в інший спосіб, не беручи до уваги факт збройної агресії російської федерації, розірвання дипломатичних стосунків та факту того, що документи, видані державними органами росії, не приймаються жодними державними органами України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду 14.04.2025 не з`явилися учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 17.03.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі засобами поштового зв`язку (а.с. 57-59). При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 10.03.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 14.04.2025 о 10-20 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що заявник ОСОБА_1 вважає, що її дані необхідно внести до державного реєстру, оскільки у подальшому можуть виникнути проблеми із доведенням підстав зміни прізвища та встановлення родинних відносин. До того ж, вона має намір укласти шлюб, а відсутність запису у реєстрі про розірвання шлюбу робить неможливим вчинити юридично значиму дію.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Так, предметом встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу є: -існування факту реєстрації; - якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); - якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому законом порядку; - запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що судом не встановлюються факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, а лише встановлюється факт їх реєстрації в актових книгах, якщо в органах реєстрації актів цивільного стану не збереглися відповідні записи і ті відмовилися їх поновити, або вони можуть бути відновлені тільки на підставі рішення суду про встановлення їх реєстрації.

Однак, подана заява не містить посилання на такі обставини.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що розгляд заяви про встановлення фактів реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу в порядку окремого провадження прямо передбачено п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, а відтак, висновок суду першої інстанції про те, що дана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Також, поза увагою суду залишилося те, що згідно положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд наділений правом відмовити у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції також не містить таких посилань. Відтак, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, не ґрунтуються на нормах процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сідельника Кирила Олеговича - задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2025 року - скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лубенський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області, про встановлення факту реєстрації шлюбу та встановлення факту розірвання шлюбу - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи здійснювався у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2025 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош                 О. А. Лобов                         В. М. Триголов