ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 червня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 736/3074/24
Головуючий у першій інстанції – Пархомчук Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/980/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                               головуючого-судді: Онищенко О.І.
                               суддів:  Мамонова О.Є., Шитченко Н.В.   
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент–Банк»
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу:  Акціонерне товариство «Акцент–Банк»
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент–Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, (суддя Пархомчук Т.В.), ухвалене у м. Корюківка  ,  
                                   В С Т А Н О В И В:                    
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.05.2024 у розмірі 25042,63 грн. , яка складається з наступного: 20673,85 грн. заборгованість за кредитом; 4118,78 грн. – заборгованість за відсотками; 250,00 грн. – заборгованість за штрафами та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 22.05.2024, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує належним чином, у добровільному порядку заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідачки. 
Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент–Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору б/н від 22.05.2024 в сумі 24792,63 грн. , з яких 20673, 85 грн.  заборгованість за кредитом, 4118,78 грн заборгованість за відсотками, а також 3000,40 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ "Акцент - Банк” про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 20673,85 грн., за відсотками за користування кредитом в сумі 4118,78 грн.  АТ "Акцент - Банк” свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку позичальника.Водночас суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 250,00 грн. На час розгляду справи в Україні введено та продовжує діяти воєнний стан, а тому в силу дії п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України неустойка з відповідача за прострочення сплати грошових зобов`язань в сумі 250,00 грн. не підлягає стягненню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог.
В апеляційній скарзі АТ "Акцент - Банк” просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог. АТ "Акцент - Банк” в апеляційній скарзі зазначає про те, що з розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувався кредитом, а отже був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Посилання на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обґрунтовано, оскільки у справі №342/180/17 розглядався випадок, коли Ьарифи Банку не було підписано боржником. В даному ж випадку до матеріалів справи додано не тільки тарифи із сайту банку, а Паспорт споживчого кредиту за програмою « Кредитна картка» в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка. На спростування висновків суду відносно розрахунку заборгованості, то вони є необґрунтованими, однак на підтвердження вірності розрахунку банком надано банківську виписку.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за штрафом, то відповідно рішення суду переглядається апеляційним судом тільки в цій частині.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.
По справі встановлено, що 22.05.2024 ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент - Банк”. Дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ « А-Банк», що розміщені за посиланням:https://a-bank.com.ua, між позивачем та відповідачем становлять Договір про надання банківських послуг зі строком дії 90 днів.
Також 22.05.2024 відповідачем було підписано заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,4% на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу на фактичний залишок за кожний календарний день. Пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 дні за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,4% на місяць.
ОСОБА_1 було видано картки № НОМЕР_1 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_2 строком дії до грудня 2031 року та № НОМЕР_3 строком дії до грудня 2031 року. ( а.с.14)
На отримані картки ОСОБА_1 було встановлено ліміт 22.05.2024 року у розмірі 7000 грн, з 31.05.2024 року ліміт по картці становив 20700 грн. ( а.с. 15)
До матеріалів позовної заяви банк додав паспорт споживчого кредиту Кредитна картка «Зелена» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент – Банк» та Тарифи по картці «Зелена».
Відповідно до розрахунку позивача заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить у сумі 25042,63 грн., з яких 20673,85 грн. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 4118,78 грн. – загальний залишок за простроченими відсотками, 250,00 грн. – загальна заборгованість за штрафами. 
Користування коштами підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_4 період з 22.05.2024 року по 12.12.2024 року. ( а.с.12-13)
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Останнім Указом Президента України від № 4220-IX від 15.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що АТ "Акцент - Банк” свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач порушив графік погашення заборгованості, частково виконав взяті на себе зобов`язання, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотках, яку суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача. Оскільки на час розгляду справи в Україні введено та продовжує діяти воєнний стан,  тому в силу дії п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України неустойка з відповідача за прострочення сплати грошових зобов`язань в сумі 250,00 грн. стягненню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги стосуються відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків та не узгодження сторонами умов кредитного договору, хоча таких висновків оскаржуване рішення не містить.
Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, апеляційний суд приходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»,  §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків  суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                     У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Акцент–Банк» залишити без задоволення, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: