ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р.                                          Справа №914/466/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                                                             Желік М.Б.
судді                                                                      Галушко Н.А.
                                                               Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційні скарги Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED) від 06.03.2025 (вх.ЗАГС. №01-05/616/25 від 07.03.2025) та Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) від 07.03.2025 (вх. №01-05/628/25 від 07.03.2025 ) 
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2025 (суддя Цікало А.І.) про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів 
у справі №914/466/23 
за заявою: Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED)
про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю “Олімпекс Купе Інте-рнейшнл” (ідентифікаційний код 20005502)

за участю представників учасників справи:
від апелянта (Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.д (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L): адвокат Сєрова О.О. (в режимі відеоконференції);
від апелянта (Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (“MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED”): адвокат Дудяк Р.А.
від кредитора (ТзОВ «Гармонія Фінанс»): адвокат Шубак М.І.;
від представника трудового колективу боржника ОСОБА_1 : адвокат Качан В.В. (в режимі відеоконференції);
розпорядник майна: арбітражний керуючий Сокол О.Ю. (в режимі відеоконференції);

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
 Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.02.2025 у справі №914/466/23 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Гармонія фінанс” про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів та вжито заходи до забезпечення вимог кредиторів у справі №914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Олімпекс Купе Інтернейшнл” шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю “Олімпекс Купе Інтернейшнл” (ідентифікаційний код 20005502) та перебуває в іпотеці Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED”.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Компанія “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED) звернулася до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2025 у справі №914/466/23 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні клопотання ТзОВ “Гармонія фінанс” про  вжиття заходів про забезпечення вимог кредиторів, судові витрати стягнути з ТзОВ “Гармонія фінанс”. 
Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 07.03.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Також не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.02.2025 у справі №914/466/23, Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) звернулася до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ТзОВ “Гармонія фінанс” про  вжиття заходів про забезпечення вимог кредиторів.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.03.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желік М.Б., суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 відкрито апеляційне провадження за скаргою Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED), відкрито апеляційне провадження за скаргою Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L), об`єднано в одне апеляційне провадження вказані апеляційні скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2025 у справі №914/466/23, встановлено учасникам справи строк для подання суду відзивів на апеляційні скарги до 11.04.2025, призначено розгляд справи на 16.04.2025.
11.04.2025 ТзОВ “Гармонія фінанс” подало відзив на апеляційні скарги, в якому просить відмовити у задоволенні вимог скаржників.
15.04.2025 Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) подало письмові пояснення щодо відзиву ТзОВ “Гармонія фінанс”.
В судовому засіданні 16.04.2025 представники апелянтів підтримали вимог апеляційних скарг, просили скасувати оскаржену ухвалу з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання ТзОВ “Гармонія фінанс” про забезпечення вимог кредиторів.
Представник ТзОВ “Гармонія фінанс” заперечив проти задоволення вимог апеляційних скарг, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.
Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Сокол О.Ю. надав пояснення щодо нездійснення боржником господарської діяльності, розгляд скарги залишив на розсуд суду.
Інші учасники справи про банкрутство явки представників судове засідання не забезпечили.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційні скарги, заслухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг кредиторів підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст оскаржуваної ухвали.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Олімпекс Купе Інтернейшнл” на стадії процедури розпорядження майном боржника.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.02.2023 відкрито провадження у справі №914/466/23 за заявою Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED” про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Олімпекс Купе Інтернейшнл”; визнано вимоги кредитора - Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED” у розмірі 15081357,98 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл”; розпорядником майна ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” призначено арбітражного керуючого Сокола О.Ю.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 припинено повноваження керівника боржника - ТзОВ “Олімпекс Купе Інтереншнл” Марченка В.Г.; виконання обов`язків керівника боржника - ТзОВ “Олімпекс Купе Інтереншнл” покладено на розпорядника майна, арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 за результатами попереднього засідання у справі визнано вимоги таких кредиторів до боржника (крім витрат на сплату судового збору):
- Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» «MADISON PACIFIC TRUST LIMITED» на суму 4301524022,45 грн.;
- Підприємство «Вторметекспорт» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Отамана Головатого, буд. 67/69, м. Одеса, 65003; ідентифікаційний код 30127924) на суму 58249000,00 грн.;
- ТзОВ «Сварог-Буковина» на суму 25382174,32 грн.;
- ТзОВ «Санолта ОУ» («SUNOLTA OУ») на суму 36871844,75 грн.;
- ТзОВ «Теком-Лізинг» на суму 17133610,20 грн.;
- ТзОВ «Ферко» на суму 292045141,18 грн.;
- ТзОВ «Гармонія фінанс» на суму 28708167,44 грн.;
- Компанія «Джи-Ен-Ті Олімпекс Холдинг Лімітед» (GNT OLIMPEX HOLDING LIMITED) на суму 821674904,61 грн.;
- Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) на суму 876059632,14 грн.;
- ТзОВ «Доступні Фінанси» на суму 100682408,36 грн. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.11.2024 продовжено строк процедури розпорядження майном ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” на шість місяців.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 підсумкове засідання суду відкладено на 06.03.2025.
20.02.2025 ТзОВ “Гармонія фінанс” звернулось до господарського суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на майно ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл”, яке є предметом забезпечення вимог Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED” та встановлення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо такого майна боржника.
Клопотання обґрунтоване тим, що оскільки процедура розпорядження майном триває понад 170 календарних днів, забезпечений кредитор - Компанія “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED” має право звернути стягнення на предмет забезпечення, у тому числі поза межами справи про банкрутство. Предмети забезпечення використовуються боржником в господарській діяльності та за рахунок такого майна боржник отримує прибуток, що дозволяє боржнику отримувати кошти які можна буде спрямувати на задоволення вимог кредиторів. Продаж предмету забезпечення призведе до неотримання боржником прибутку, а також матиме наслідком зниження вартості іншого майна боржника, яке не є предметом забезпечення і зробить боржника економічно не привабливим для можливих інвесторів. 
Постановляючи оскаржену ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі №914/466/23 про банкрутство ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл”, зокрема:
1) шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” та перебуває в іпотеці Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED”, а саме:
- нежитлові будівлі та споруди “Універсального перегрузочного комплексу на причалах №3 та №4”, загальною площею (кв.м): 5197.9, що в цілому складається з будівель літ. “А”, “Б1Б2, Б1-Б2”, “В1”-“В7”, “Г1”-“Г6”, “Д1”-“Д4”, “Е”-“Е2”, “Ж”, “З”, “И”, “О”, основною площею 4078,7 кв.м. Адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 851485451101;
- будівлі та споруди ІІІ черги зернового терміналу (комплексу для завантаження, розвантаження, зберігання сипучих вантажів), загальною площею (кв.м): 4950.7, Опис: об`єкт в цілому складається з: літ. “Т1-Т6” - площею 2274,0 кв.м.; літ “У”, №26,29,30 - площею 479,6 кв.м.; літ. “С” - площею 232,8 кв. м.; літ. “Е3-Е5” - площею 609,5 кв.м.; літ. “К9-К12” - площею 154,0 кв.м.; літ. “Т” - площею 49,0 кв.м.; літ “Ф,ф1” - площею 243,4 кв.м.; літ. “Х”, “Ц” - площею 90,0 кв.м.; літ. “Ч,ч1,ч2” - площею 761,6 кв.м.; літ. “Н” - площею 56,8 кв.м.; І - мостіння; ІІ - з/д колії. Адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 946397451101;
- нежитлову будівлю “Вузол завантаження зернових вантажів”, загальною площею (кв.м): 138.7, що складається з будівель літ. “Л1, Л2, М”, загальною площею 138,7 кв.м., основною площею 127,2 кв.м. Адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25955951101;
2) шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належить ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” та перебуває в заставі Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED”, визначене у додатках № 1, № 2, № 3 до договору застави рухомого майна від 28 листопада 2019 року, укладеного між ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” та Компанією “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED”;
3) шляхом заборони Міністерству юстиції України та будь-яким іншим його структурним підрозділам та територіальним органам, включаючи Департамент нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству “Національні інформаційні системи” та будь-яким іншим суб`єктам та органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам: вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно нерухомого майна, що належить ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” та перебуває в іпотеці Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED”, а саме щодо:
- нежитлових будівель та споруд “Універсального перегрузочного комплексу на причалах №3 та №4”, загальною площею (кв.м): 5197.9, що в цілому складається з будівель літ. “А”, “Б1Б2, Б1-Б2”, “В1”-“В7”, “Г1”-“Г6”, “Д1”-“Д4”, “Е”-“Е2”, “Ж”, “З”, “И”, “О”, основною площею 4078,7 кв.м. Адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 851485451101;
- будівель та споруд ІІІ черги зернового терміналу (комплексу для завантаження, розвантаження, зберігання сипучих вантажів), загальною площею (кв.м): 4950.7, Опис: об`єкт в цілому складається з: літ. “Т1-Т6” - площею 2274,0 кв.м.; літ “У”, №26,29,30 - площею 479,6 кв.м.; літ. “С” - площею 232,8 кв. м.; літ. “Е3-Е5” - площею 609,5 кв.м.; літ. “К9-К12” - площею 154,0 кв.м.; літ. “Т” - площею 49,0 кв.м.; літ “Ф,ф1” - площею 243,4 кв.м.; літ. “Х”, “Ц” - площею 90,0 кв.м.; літ. “Ч,ч1,ч2” - площею 761,6 кв.м.; літ. “Н” - площею 56,8 кв.м.; І - мостіння; ІІ - з/д колії. Адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 946397451101;
- нежитлової будівлі “Вузол завантаження зернових вантажів”, загальною площею (кв.м): 138.7, що складається з будівель літ. “Л1, Л2, М”, загальною площею 138,7 кв.м., основною площею 127,2 кв.м. Адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25955951101.

Узагальнені доводи апелянтів та заперечення інших учасників справи.

Вимоги апеляційної скарги Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED) обґрунтовано тим, що оскаржену ухвалу постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме статей 40, 41, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, зокрема, статей 136, 137, 236 ГПК України.
Апелянт покликається на такі доводи:
- за змістом абз.1-2 ч.8 ст.41 КУзПБ законодавець визначив вичерпний перелік підстав, за наявності яких забезпечений кредитор не зможе звернути стягнення на предмет забезпечення, у тому числі поза межами справи про банкрутство, після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном: а) якщо господарський суд протягом цього часу виніс постанову про визнання боржника банкрутом; б) якщо господарський суд протягом цього часу виніс ухвалу про введення процедури санації; в) якщо господарський суд протягом цього часу виніс ухвалу про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів;
- суд першої інстанції визнав, що ухвала про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів судом не виносилась, з матеріалів справи  також вбачається, що після закінчення 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном суд не прийняв ні постанови про визнання боржника банкрутом; ні ухвали про введення процедури санації щодо боржника, в той же час, суд першої інстанції, всупереч абз.2 ч.8 ст.41 КУзПБ, ввів додаткову заборону забезпеченому кредитору на звернення стягнення на предмет забезпечення, чим безпідставно позбавив забезпеченого кредитора суб`єктивного права на звернення стягнення на предмет забезпечення;
- зазначаючи, що вчинення дій щодо звернення стягнення на предмети забезпечення може призвести до позбавлення можливості боржника отримувати прибуток від використання предметів забезпечення в господарській діяльності, суд першої інстанції суперечить своєму ж рішенню від 28.01.2025 у справі №914/466/23(914/1534/24), в якому встановлено обставини, щодо укладення 24.01.2024 ТзОВ «Аттолло Гранум» та ТзОВ «Елітна служба безпеки та охорони» договір про надання охоронних послуг № 24012024-ФО, предметом якого є охорона об`єкту за адресою: м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1; вказані обставини переконливо свідчать про те, що не боржник, а треті особи отримують прибуток від користування нерухомим майном ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», яке знаходиться в іпотеці Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед»;
- суд, вказуючи в оскаржуваній ухвалі про функцію судового контролю щодо діяльності боржника та щодо збереження майнових активів боржника, не здійснює такого контролю, а навпаки – чинить перешкоди боржнику в його можливій прибутковій діяльності;
- задовольняючи клопотання про забезпечення вимог кредиторів, суд обмежився припущенням, що звернення стягнення на предмети забезпечення може призвести до позбавлення можливості боржника отримувати прибуток від використання предметів забезпечення в господарській діяльності;
- суд не з`ясовував, чи укладалися раніше і чи є підписані на даний час з боку боржника договори оренди чи інші платні договори, предметом яких виступали би нежитлові будівлі та споруди та рухоме майно боржника, що перебуває в іпотеці та заставі ініціюючого кредитора, а якщо укладалися такі договори, то чи отримував боржник прибуток від платного використання цього майна;
- суду достовірно відомо, що з 15.02.2023 – часу відкриття провадження у справі №914/466/23 про банкрутство, боржник не отримував прибутків від використання предметів забезпечення у власній господарській діяльності;
- непідтвердженими і суперечливими є твердження суду першої інстанції про те, що продаж предметів забезпечення окремо від іншого майна боржника, матиме наслідком зниження вартості майна боржника, яке не є предметом забезпечення, адже без відомостей про ринкову вартість іпотечного і заставного майна передчасними є висновки про заниження вартості майна боржника і, відтак, порушення прав кредиторів щодо розміру задоволення їх вимог до боржника;
- суд не навів конкретного переліку майна боржника, яке не є предметом забезпечення, і його порівняльної вартісної характеристики з іпотечним й заставним майном;
- нежитлові будівлі та споруди «Універсального перегрузочного комплексу на причалах №3 та №4», загальною площею (кв.м): 5197.9 за адресою м. Одеса, площа Митна, будинок 1/12, мають індивідуальний й унікальний реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 851485451101; будівлі та споруди ІІІ черги зернового терміналу (комплексу для завантаження, розвантаження, зберігання сипучих вантажів), загальною площею (кв.м): 4950.7, за адресою м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1, мають індивідуальний й унікальний реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 94639745110; нежитлова будівля «Вузол завантаження зернових вантажів», загальною площею (кв.м): 138.7, за адресою м. Одеса, площа Митна, будинок 1/10, має індивідуальний й унікальний реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25955951101; тобто, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно вищеперераховані об`єкти нерухомого майна фігурують як окремі, непов`язані між собою одиниці майна, а тому продаж вказаного майна жодним чином не може впливати на зниження вартості майна боржника, яке не є предметом забезпечення (такі ж висновки зроблені тим же складом Господарського суду Львівської області у справах № 914/466/23(914/2764/23) і № 914/466/23(914/2942/23).);
- неспівмірними є вжиті судом заходи забезпечення вимог кредиторів порівняно з сумою кредиторських вимог заявника клопотання – ТзОВ «Гармонія фінанс» (28 708  167,44 грн.) та сумою кредиторських вимог Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» (4 286 442  664,47 грн), при цьому, з них лише 409 479 066,90 грн. є забезпеченими заставою майна боржника;
- процесуальним обґрунтуванням підстав для задоволення клопотання ТзОВ «Гармонія фінанс» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів у справі суд першої інстанції зазначив статті 136, 137 ГПК України, не врахувавши правового висновку, викладеного в пунктах 50 – 51 Постанови Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №922/4359/19, згідно з яким достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви;
- законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності;
- всупереч статтям 136, 137 ГПК України та усталеній судовій практиці, ні заявник клопотання суд першої інстанції не навели конкретних доказів, які свідчили б про підготовку та/або вжиття заходів Компанією «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» для звернення стягнення на предмети забезпечення.

Вимоги апеляційної скарги Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) обґрунтовано тим, що суд першої інстанції в оскарженій ухвалі неправильно застосувавши норми матеріального права, поширив судовий контроль на правовідносини, які можуть реалізуватися поза межами справи про банкрутство; всупереч закону вжив заходи забезпечення за клопотанням одного з кредиторів за рахунок обмеження прав кредиторів; та вжив заходи забезпечення за відсутності достатніх підстав та доказів на їх підтвердження.
Апелянт покликається на такі доводи:
- оскільки процедура розпорядження майном боржника була введена 15.02.2023, а суд першої інстанції не приймав постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, дія мораторію припинилася 04.08.2023, водночас, згідно з актуальними на той час висновками Верховного Суду стосовно застосування принципу судового контролю, навіть після припинення дії иораторію задоволення забезпечених вимог кредиторів могло здійснюватися за ухвалою суду, у провадженні якого перебувала справа про банкрутство (наприклад, постанова Верховного Суду від 04.10.2023 у cправі №910/20057/16);
- вже з 04.08.2023 до 01.01.2025 кредитори вже могли звернути стягнення на предмет забезпечення, але лише під судовим контролем суду першої інстанції;
- з 01.01.2025 набув чинності Закон України “Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації” від 19.09.2024 №3985-IX, яким абзац 2 частини 6 та частину 8 статті 41 КУзПБ викладено у новій редакції, за змістом яких кредитори отримали право звернути стягнення на предмет забезпечення поза межами справи про банкрутство, а отже, поза судовим контролем;
- як зазначається в пояснювальній записці до Закону № 3985-IX, «увага Директиви ЄС 2019/1023 прикута не лише безпосередньо процедурі превентивної реструктуризації, а й іншим окремим аспектам процедур банкрутства, зокрема, забезпечення недопущення зловживання правами сторін справи через кредиторів, пов`язаних з боржником, забезпечення заставним кредиторам права на звернення стягнення на предмет застави після завершення строку дії мораторію»; загальний строк мораторію відповідно до пункту 35 Преамбули та статті 6 Директиви ЄС 2019/1023 в інтересах правової визначеності не може перевищувати 12 місяців;
- суд першої інстанції помилково не застосував положення Кодексу в редакції Закону №3985-IX та, відповідно, зробив неправильне тлумачення меж судового контролю, поширивши його на правовідносини, які можуть реалізуватися поза межами справи про банкрутство;
- законна можливість кредиторів звернути стягнення на предмет забезпечення не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення, оскільки це є неправомірним, не передбаченим законом, обмеженням прав кредиторів;
- за результатами аналізу пунктів 40-42 постанови Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №907/646/20, можна зробити висновок, що вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є неправомірним, якщо на підставі прямої норми закону передбачено, що предмет забезпечення може бути реалізованим поза межами провадження у справах про банкрутство (неплатоспроможність);
- Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 наголосила, що важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення;
- суд першої інстанції не взяв до уваги, що кредитор-8 заявив клопотання з єдиною метою – унеможливити реалізацію права кредиторів звернути стягнення на предмет забезпечення на підставі прямої норми закону;
- у постанові від 18.12.2024 у справі №910/20143/23 Верховний Суд повторив вже уставлену правову позицію, згідно з якою особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову; з цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову;
- кредитор-8 не надав суду першої інстанції жодних доказів (розрахунків, формул, маркетингових досліджень, висновків експерта тощо), які підтверджували б, наскільки знизиться прибуток боржника та вартість іншого його майна після звернення стягнення на предмет забезпечення, а також, чи, дійсно, зазначене призведе до порушення прав зредитора-8 на задоволення його вимог; якщо так, то в якому грошовому виразі.

ТзОВ «Гармонія Фінанс» у відзиві на апеляційні скарги наводить такі аргументи на спростування доводів скаржників:
- ухвала суду першої інстанції від 25.02.2025 про накладення арешту на майно боржника винесена у відповідності до ст.40 КУзПБ з метою збереження ліквідаційної маси та унеможливлення виведення активів, що може порушити права інших кредиторів; обмеження щодо майна боржника було накладено на підставі клопотання ТзОВ «Гармонія Фінанс» як заходи забезпечення вимог кредиторів;
- всупереч твердженням апелянтів, судом першої інстанції не було порушено прав заставодержателів, адже заходи забезпечення вимог кредиторів мають тимчасовий характер;
- розпорядник майна не вживає дій щодо належного збереження майна боржника та не веде роботи, яка в майбутньому дозволить погасити вимоги всіх кредиторів, а не тільки заставних;
- при введенні процедури розпорядження майном, господарська діяльність боржника не припиняється, отже, наразі іпотечне та заставне майно використовується боржником у господарській діяльності, боржник отримує прибуток за рахунок вказаного майна;
- збереження майна у власності боржника, щонайменше, до закінчення процедури розпорядження майном дозволить боржнику вести господарську діяльність, отримувати прибуток, акумулювати кошти на рахунках, які в подальшому будуть включені до ліквідаційної маси та дозволять погасити вимоги конкурсних кредиторів;
- ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» утворене в 1998 році, на сьогодні зерновий термінал ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» є найсучаснішим в Україні та входить до ТОП-10 за обсягом відвантаження;
- ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», не зважаючи на шалений тиск на підприємство та навіть в умовах воєнного стану в Україні, продовжує здійснювати власну господарську діяльність, забезпечує робочими місцями мешканців міста Одеса, а також приймало безпосередню участь в роботі «зернового коридору» за посередництва ООН та Туреччини, що підтверджує стратегічну важливість товариства для держави в теперішні складні часи та набуття терміналом міжнародного значення;
- на початку 2023 року ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» було власником сучасного експортно-імпортного зернового терміналу в тилу причалів №3 та №4 ДП «Одеський морський торгівельний порт» та володіло виробничою ділянкою «Сухий Порт», - комплекс переробки зернових та олійних на проммайданчику «Євротермінал», сполученого з ДП «Одеський морський торгівельний порт» естакадою ім. Павлюка;
- з упевненістю можна стверджувати, що боржник має значний потенціал до відновлення платоспроможності, відтак, існують реальні перспективи знаходження інвестора, що дозволить впровадити процедуру санації, проте при втраті іпотечного майна та обладнання, що перебуває в заставі, автоматично зробить боржника економічно непривабливим для сторонніх інвестицій;
- очевидно, суд першої інстанції прийняв важливе та правильне рішення, з метою захисту інтересів кредиторів у справі про банкрутство ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»» та вжив заходів забезпечення, шляхом накладення арешту на іпотечне та заставне майно та накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій з предметом іпотеки;
- накладення арешту не позбавляє забезпечених кредиторів можливості звернення стягнення, однак передбачає судовий контроль за такими діями у межах справи про банкрутство;
- ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2025 у цій справі визнано Компанію «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» «MADISON PACIFIC TRUST LIMITED» заінтересованою особою стосовно боржника, тому у випадку звернення стягнення на майно боржника заінтересованою особою щодо боржника, буде порушено баланс інтересів кредиторів;
- у відповідності до правового висновку щодо застосування норм права у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 04.11.2021 у справі № 922/4359/19, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, передбачених загальними положеннями статті 137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства;
- вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення вимог кредиторів мають лише тимчасовий характер, такі заходи є розумними, обґрунтованими, адекватними та є такими, що відповідають критеріям забезпечення збалансованості інтересів сторін;
- щодо доводів про те, що суд першої інстанції начебто суперечить своєму ж рішенню від 28.01.2025 у справі №914/466/23(914/1534/24), слід звернути увагу, що розглядаючи заяву ТОВ «Гармонія Фінанс» в межах наведених у ній аргументів, суд першої інстанції не має обов`язку аналізувати інші справи, які не стосуються до питання забезпечення вимог кредиторів;
- безпідставними є твердження Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» «MADISON PACIFIC TRUST LIMITED» про те, що не боржник, а інші особи отримують прибуток від користування майном ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», оскільки розпорядником майна не надавалася інформація щодо актуального фінансового становища боржника;
- ТзОВ «Гармонія Фінанс» зверталася до розпорядника майна з письмовим проханням надати інформацію кредитору щодо актуального фінансового стану боржника, та у наданні такої інформації було відмовлено, в подальшому, 12.02.2025 ТзОВ «Гармонія Фінанс» звернулося до суду з відповідним клопотанням про витребування інформації щодо фінансового стану боржника у виконуючого обов`язки керівника боржника арбітражного керуючого Сокола О.Ю., проте ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.03.2025 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено;
- в матеріалах справи відсутні відомості щодо актуальних фінансових показників діяльності боржника, тому не зрозуміло та не конкретизовано Компанією «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» «MADISON PACIFIC TRUST LIMITED» на підставі яких документів, кредитор робить висновки про розмір отриманих прибутків боржника;
- ТзОВ «Гармонія Фінанс» ніколи не стверджувало того, що іпотечне майно являється єдиним комплексом, натомість, дійсно, іпотечне майно фігурує, як окремі непов`язані між собою одиниці майна;
- для повного і комплексного аналізу ситуації, слід розуміти, що на цей момент розпорядником майна не визначено повного і вичерпного переліку заставного та незаставного майна, не досліджено на не доведено до відома кредиторів, яким чином вплине звернення стягнення на іпотечне майно на загальну інвестиційну привабливість боржника для потенційного інвестора та можливість введення процедури санації; наразі, кредитори не володіють повною і достовірною інформацією ні щодо актуального фінансового стану боржника, ні щодо економічних наслідків звернення стягнення на майно;
- вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів з метою збереження майна боржника як раз на період перебування підприємства в процедурі розпорядження майном для проведення всіх необхідних досліджень, аналізів, побудови прогнозів, оцінки економічної привабливості підприємства для потенційних інвесторів є необхідною дією, яка захистить права всіх кредиторів, без виключення, при цьому жодним чином не порушить права забезпечених кредиторів;
- необґрунтованими доводи Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» про неспівмірність вжитих судом першої інстанції заходів забезпечення вимог кредиторів суто за критерієм суми кредиторських вимог, вказаних підхід призводить до дискримінації кредитора, що має менший розмір кредиторських вимог;
- ТзОВ «Гармонія Фінанс», нарівні з іншими кредиторами, має право на погашення своїх кредиторських вимог, має процесуальні права, щодо захисту своїх інтересів, надані КУзПБ, проте, наразі Компанія «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» намагається нівелювати ці права, лише на підставі суми визнаних судом грошових вимог.

У письмових поясненнях Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) зазначає, що у випадку залишення в силі оскаржуваної ухвали, заходи забезпечення діятимуть протягом всього строку процедури розпорядження майном до введення процедури санації або до настання інших обставин, зазначених у частині 4 статті 40 КУзПБ, зокрема, введення ліквідаційної процедури. При цьому, після введення процедури санації, або ліквідації скаржники вже не зможуть звернути стягнення на предмет забезпечення поза межами справи про банкрутство. Таким чином, безпідставно вважати, що заходи забезпечення мають тимчасовий характер в контексті можливості реалізації права скаржників звернути стягнення на предмет забезпечення поза межами справи про банкрутство. Фактично вони унеможливлюють реалізацію цього права
Визначення законодавцем окремої процедури для погашення вимог забезпечених кредиторів, а також припущення ТзОВ «Гармонія Фінанс» щодо можливості скаржників скористатися нею, не може вважатися порушенням основної мети КУзПБ та підставою для вжиття заходів забезпечення, тому, заходи забезпечення суперечать меті Кодексу
Також апелянт зазначає, що з огляду на відсутність у скаржників будь-якого впливу на дії чи бездіяльність розпорядника майна, вони не можуть зазнавати обмежень своїх законних прав у зв`язку з діяльністю останнього. З тих же міркувань дії або бездіяльність розпорядника майна не можуть вважатися підставою для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, а у разі якщо заявник вважає, що розпорядник майна боржника виконує свої повноваження неналежно, він має право звернутись з клопотанням про його відсторонення, як то передбачено п.1 ч.4 ст.28 КУзПБ.
Окрім того, Кодекс не пов`язує право забезпечених кредиторів звернути стягнення на предмет забезпечення з необхідністю врахування будь-яких фінансових показників. Право скаржників звернути стягнення на предмет забезпечення має характер такого, що виникає ex lege – виключно на підставі припису закону, без необхідності окремої процесуальної дії з боку суду чи сторін справи про банкрутство. Так само, законом не передбачена необхідність врахування фінансових показників діяльності боржника або оцінки можливості задовільнити вимоги всіх конкурсних кредиторів в майбутньому.
Отже, скаржники мають право звернути стягнення на предмет забезпечення незалежно від того чи цей предмет забезпечення використовується боржником, а заходи забезпечення протиправно перешкоджають реалізації прав скаржників.
При цьому, заявник не надає будь-яких доказів, які підтверджували б, наскільки знизиться прибуток боржника та вартість іншого його майна після звернення стягнення на предмет забезпечення та як це вплине на його інвестиційну привабливість. Більше того, у відзиві заявник визнає, що такою інформацією він не володіє. 
Також, заявник не надає жодних доказів, які б підтверджували інвестиційну привабливість боржника станом на зараз, коли у його власності перебуває предмет забезпечення. Таким чином, суб`єктивне припущення заявника про наслідки звернення стягнення на предмет забезпечення не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення.
Кодекс не встановлює жодних обмежень на задоволення забезпечених вимог кредиторів, визнаних заінтересованими стосовно боржника. Реалізація законного права скаржників звернути стягнення на предмет забезпечення не може розглядатися як втрата чи перешкода в задоволенні вимог інших кредиторів.
Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) вважає, що вжиті заходи забезпечення нівелюють правову природу забезпечення як механізму пріоритетного задоволення вимог скаржників. Скаржники як забезпечені кредитори штучно опиняються у становищі, рівнозначному кредиторам, вимоги яких не були забезпечені, що є формою дискримінації.

Встановлені фактичні обставини справи. 

З доданих до заяви ТзОВ «Гармонія Фінанс» про забезпечення вимог кредиторів доказів (Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №414397676 від 20.02.2025) вбачається, що в іпотеці Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED” перебуває таке майно ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл”:
- нежитлові будівлі та споруди “Універсального перегрузочного комплексу на причалах №3 та №4”, загальною площею (кв.м): 5197.9, що в цілому складається з будівель літ. “А”, “Б1Б2, Б1-Б2”, “В1”-“В7”, “Г1”-“Г6”, “Д1”-“Д4”, “Е”-“Е2”, “Ж”, “З”, “И”, “О”, основною площею 4078,7 кв.м. Адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 851485451101;
- будівлі та споруди ІІІ черги зернового терміналу (комплексу для завантаження, розвантаження, зберігання сипучих вантажів), загальною площею (кв.м): 4950.7, Опис: об`єкт в цілому складається з: літ. “Т1-Т6” - площею 2274,0 кв.м.; літ “У”, №26,29,30 - площею 479,6 кв.м.; літ. “С” - площею 232,8 кв. м.; літ. “Е3-Е5” - площею 609,5 кв.м.; літ. “К9-К12” - площею 154,0 кв.м.; літ. “Т” - площею 49,0 кв.м.; літ “Ф,ф1” - площею 243,4 кв.м.; літ. “Х”, “Ц” - площею 90,0 кв.м.; літ. “Ч,ч1,ч2” - площею 761,6 кв.м.; літ. “Н” - площею 56,8 кв.м.; І - мостіння; ІІ - з/д колії. Адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 946397451101;
- нежитлова будівля “Вузол завантаження зернових вантажів”, загальною площею (кв.м): 138.7, що складається з будівель літ. “Л1, Л2, М”, загальною площею 138,7 кв.м., основною площею 127,2 кв.м. Адреса: Одеська обл., м.Одеса, площа Митна, будинок 1/10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25955951101.
На підтвердження зазначених обставин ТзОВ «Гармонія Фінанс» також надало до заяви про забезпечення вимог кредиторів копії договорів іпотеки від 28.11.2019 та від 20.12.2019, укладених між ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” та Компанією “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED”, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстровані в реєстрі за номерами 3947, 3948 та 4196, 4197 відповідно.
Окрім цього, ТзОВ «Гармонія Фінанс» надало копію договору застави рухомого майна, укладеного 28.11.2019 ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” та Компанією “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED”, відповідно до умов якого в заставу передано рухоме майно боржника, що визначено в додатках № 1, № 2 та № 3 до договору застави (із зазначенням інвентарних номерів, кількості та балансової вартості у гривнях.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №414397676 від 20.02.2025, нерухоме майно боржника, перелічене вище, було передано 19.03.2021 в наступну іпотеку Компанії Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за номерами 1033, 1034 (номер запису про іпотеку 41079161).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.  

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.40 КУзПБ господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Ухвала про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.
Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме чи нерухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.
Відповідно до ч.4 ст.40 КУзПБ заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.
Під час розгляду заяв (клопотань) учасників справи про вжиття заходів забезпечення у справі про банкрутство господарському суду необхідно надати оцінку доцільності, адекватності та співмірності відповідних заходів забезпечення з огляду на фактичні обставини справи, а також добросовісності дій (поведінки) учасників справи, керуючись принципами законності, диспозитивності, пропорційності та справедливого балансу інтересів кредиторів і боржника.
Обираючи конкретні заходи забезпечення, суди мають керуватися як нормами спеціального закону (ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства), так і приписами процесуального закону (статтями 2, 14, 15, 73, 86, 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України). 
Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно зі статтею 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Заходи забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 ГПК України, а саме, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Наведені положення Господарського процесуального кодексу України щодо забезпечення позову, слід враховувати під час вирішення клопотання ТзОВ «Гармонія Фінанс», який є одним з кредиторів боржника, про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, оскільки в такому клопотанні кредитор просить вжити заходи забезпечення, передбачені у ст.137 ГПК України, а саме шляхом накладенням арешту на майно боржника та шляхом заборони іншим особам вчиняти реєстраційні дії щодо майна боржника.
Обґрунтовуючи наявність підстав для вжиття таких заходів забезпечення, ТзОВ «Гармонія Фінанс» зазначало, що процедура розпорядження майном ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” триває понад 170 календарних днів, а ухвала про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів судом не виносилась. З огляду на вказане, є достатні підстави вважати, що Компанією “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” “MADISON PACIFIC TRUST LIMITED”, як іпотекодержателем/заставодержателем, можуть вчинятись дії щодо звернення стягнення на предмети забезпечення, що в свою чергу може призвести до позбавлення можливості боржника отримувати прибуток від використання предметів забезпечення в господарській діяльності. Також, продаж предметів забезпечення окремо від іншого майна боржника, матиме наслідком зниження вартості майна боржника, яке не є предметом забезпечення. Зазначене може призвести до порушення прав кредиторів щодо розміру задоволення їх вимог до боржника.
Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі погодився з таким обґрунтуванням та дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.
Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши заяву ТзОВ «Гармонія Фінанс» та додані до неї документи, зазначає, що заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що ініціюючий кредитор має намір звернути стягнення на забезпечене майно поза межами процедур банкрутства.
Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.02.2023 було відкрито провадження у справі, введено процедуру розпорядження майном та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Відповідно до ч.1 ст.41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Відповідно до абз.1, 2 ч.3 ст.41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника) або перебування майна боржника, яке є предметом забезпечення, на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.
Відповідно до абз.1 ч.8 ст.41 КУзПБ дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до абз.1 ч.8 ст.41 КУзПБ (в редакції, чинній станом на 15.02.2023) щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.
170 календарних днів з дати відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» спливло 03.08.2023.
Згідно з висновками про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №905/1923/15, після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими.
Проте, з 03.08.2023 забезпечені кредитори не звертались до господарського суду з клопотанням про надання згоди на звернення стягнення на предмети іпотеки та застави. 
01.01.2025 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» №3985-ІХ від 19.09.2024, яким серед іншого, внесено зміни до статті ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства.
Зокрема, згідно з абз.2 ч.6 ст.41 КУзПБ (в редакції Закону №3985-ІХ від 19.09.2024) задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Водночас, відповідно до абз.2 ч.8 ст.41 КУзПБ (в редакції Закону №3985-ІХ від 19.09.2024) щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично та забезпечений кредитор отримує право звернути стягнення на предмет забезпечення, у тому числі поза межами справи про банкрутство, після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, або ухвалу про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів.
Таким чином, у цій справі з 01.01.2025 забезпечені кредитори мають право звернути стягнення на предмет забезпечення, у тому числі поза межами справи про банкрутство.
Вказане право передбачене нормою Кодексу України з процедур банкрутства, натомість заходи забезпечення вимог кредиторів, які передбачають арешт на майно боржника, що перебуває в заставі забезпечених кредиторів, та заборону вчинення реєстраційних дій щодо такого майна боржника, за своєю суттю є забороною забезпеченим кредиторам скористатись правом, встановленим у абз.2 ч.8 ст.41 КУзПБ.
Вживаючи заходів забезпечення вимог кредиторів, суд першої інстанції фактично продовжив строк дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, всупереч вимогам абз.4 ч.8 ст.41КУзПБ, яка передбачає, що про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів господарський суд постановляє ухвалу.
При цьому, строк дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника у цій справі сплив 03.08.2023, а процесуальна можливість постановлення ухвали про продовження строку дії мораторію виникла лише 01.01.2025 – з набуттям чинності Закону №3985-ІХ від 19.09.2024.
Так, відповідно до абз.4 ч.8 ст.41КУзПБ (в редакції Закону №3985-ІХ від 19.09.2024) господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або боржника до завершення строку дії мораторію, передбаченого цією частиною, може продовжити строк дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів, якщо: 
- план санації розробляється і має перспективи бути затвердженим судом та майно, яке є предметом забезпечення, може бути задіяне у виконанні плану санації або таке майно є невід`ємною частиною цілісного майнового комплексу боржника;
- вартість майна, яке є предметом забезпечення, значно перевищує розмір вимог забезпеченого кредитора; 
- наявні інші підстави, які свідчать, що продаж майна, яке є предметом забезпечення окремо від іншого майна боржника, матиме наслідком значне зниження вартості майна, яке не є предметом забезпечення. 
Наявності жодної з перелічених підстав кредитор (ТзОВ «Гармонія Фінанс») не довів.
Зокрема, щодо доводів заявника про наявність підстав, які свідчать, що продаж майна, яке є предметом забезпечення окремо від іншого майна боржника, матиме наслідком значне зниження вартості майна, яке не є предметом забезпечення, слід зазначити, що кредитор наводить у заяві та відзиві на апеляційну скаргу такі аргументи, водночас стверджує про відсутність в його розпорядженні доказів на підтвердження цих обставин у зв`язку з неналежним виконанням розпорядником майна обов`язку звітування перед кредиторами про фінансовий стан боржника.
Колегія суддів зазначає, що неналежне виконання розпорядником майна не є предметом оцінки в межах розгляду клопотання про забезпечення вимог кредиторів, натомість, наявність підстав для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів має бути підтверджена належними доказами.
Також заявник не довів використання майна боржника, що перебуває в заставі, у господарській діяльності боржника та отримання ним прибутку в процедурі розпорядження майном від використання такого майна. 
Щодо доводів заявника про строковий характер заходів забезпечення позову, слід погодитись з аргументами апелянтів про те, що відповідно до ч.4 ст.40 КУзПБ заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі. Разом з цим, після переходу до наступної судової процедури банкрутства – санації чи ліквідації, погашення вимог забезпечених кредиторів буде можливим лише в межах заходів, передбачених планом санації або шляхом реалізації такого майна у ліквідаційній процедурі відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених у ст.40 КУзПБ та недоведення заявником наявності підстав, передбачених у ст.136, 137 ГПК України, для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на майно боржника, що перебуває в заставі Компаній “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED) та Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) і заборони вчинення реєстраційних дій щодо такого майна.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відтак колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг підлягають до задоволення, оскаржену ухвалу про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів слід скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів – відмовити повністю.
В порядку ст.129 ГПК України, у зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського про забезпечення вимог кредиторів, судовий збір, сплачений за подання апеляційних скарг, слід покласти на заявника.
Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

           1. Вимоги апеляційних скарг Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED) від 06.03.2025 (вх.ЗАГС. №01-05/616/25 від 07.03.2025) та Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.л (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L) від 07.03.2025 (вх. №01-05/628/25 від 07.03.2025 ) –  задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2025 у справі №914/466/23 – скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів - відмовити.
3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційних скарг, покласти на ТзОВ «Гармонія Фінанс».
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» (03035, місто Київ, вулиця Патріарха Мстислава Скрипника, будинок 40, офіс 24, ідентифікаційний код 43520773) на користь Компанії “Медісон Пасіфік Траст Лімітед” (MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED 17/F, Фар Іст Файненс Центр, 18 Харкорт Роуд, Адміралті, Гонконг, ідентифікаційний код 161198510) 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» (03035, місто Київ, вулиця Патріарха Мстислава Скрипника, будинок 40, офіс 24, ідентифікаційний код 43520773) на користь Інноватус Стракчерд Трейд Файненс І с.а.р.д (INNOVATUS STRUCTURED TRADE FINANCE I S.A.R.L, С.а.р.л., 2с Рю Альбер Боршетт, Люксембург, Велике Герцогство Люксембург, [c/o HEDGESERV (Luxembourg) S.a.r.l., 2c Rue Albert Borschette, L-1246 Luxembourg, Grand Duchy of Luxembourg], ідентифікаційний код 00222724) 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
6. Місцевому господарському суду видати відповідні накази. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 28.04.2025.

Головуючий           суддя                                                            Желік М.Б. 

          суддя                                                             Галушко Н.А.

                    суддя                                                        Орищин Г.В.