ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 квітня 2025 року           справа №200/6976/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року (головуючий суддя І інстанції – Куденков К.О.), складене у повному обсязі 13 листопада 2024 року, у справі № 200/6976/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дій і зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                   ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:
- визнати неправомірними дії щодо неврахування при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII) з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) заробітної плати вказаної в архівних довідках про заробітну плату №05-07-07/267 від 21 квітня 2022 року та №05-07-07/268 від 21 квітня 2022 року виданих Виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради; 
- зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII) з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) із урахуванням заробітної плати вказаної в архівних довідках про заробітну плату №05-07-07/267 від 21 квітня 2022 року та №05-07-07/268 від 21 квітня 2022 року виданих Виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради з 9 січня 2024 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування при призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах заробітної плати, указаної в архівних довідках про заробітну плату №05-07-07/267 від 21 квітня 2022 року та №05-07-07/268 від 21 квітня 2022 року, виданих Виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати   ОСОБА_1 з 9 січня 2024 року пенсію з урахуванням заробітної плати, указаної в архівних довідках про заробітну плату №05-07-07/267 від 21 квітня 2022 року та №05-07-07/268 від 21 квітня 2022 року, виданих Виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради.
В іншій частині позовних вимог  відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/761/24 на управління не покладено обов`язку призначити пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату. 
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належних чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України   НОМЕР_1 , виданого 27.10.2000.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі № 200/761/24 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, зокрема,  зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII) з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15), зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 24 вересня 1988 року по 13 листопада 1988 року на посаді «дробильника-розмелювача» в Костянтинівському заводі Скловиробів ім. 13-ти Розстріляних робітників та з 14 листопада 1988 року по 31 грудня 1997 року на посаді «формувальника» в Костянтинівському заводі Скловиробів ім. 13-ти Розстріляних робітників; до страхового стажу період роботи з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Кристал». 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі № 200/761/24  залишено без змін.
Судовим рішенням по справі № 200/761/24 встановлено наступне: «Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивачка у спірні періоди працювала: - з 25.08.1986 по 01.09.1987 - слюсарем 2 розряду у лабораторії в Костянтинівському заводі Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників; - з 24.09.1988 по 13.11.1988 - дробильником-розмелювачем 3 розряду в цеху виготовлення шихти № 4 в Костянтинівському заводі Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників; - з 14.11.1988 по 31.10.2000, що охоплює спірний період з 14.11.1988 по 31.12.1997, формувальником в ремонтно-будівельному цеху № 7 в Костянтинівському заводі Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників; - 31.10.2000 – звільнена у зв`язку з переводом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна Компанія Кристал” (наказ від 30.10.2000 № 698к про звільнення усіх працівників заводу з 01.11.2000 у зв`язку з переводом); - з 01.11.2000 по 20.06.2006, що охоплює спірний період з 01.01.2002 по 31.12.2002, формувальником у ремонтно-будівельному цеху (у подальшому перейменований – механічний цех керамічної ділянки) у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Торгівельна Компанія Кристал”.».
Відповідно до розпорядження про призначення пенсії (дата розрахунку 09.09.2024) ОСОБА_1 з 09.01.2024 призначена пенсія за віком на підставі Закону України №1058-IV,Прик.полож.,п.2,ч.1; ЗУ №1788,ст.13,б) (Робота за списком №2). Також зазначено, що середньомісячний заробіток  складає 11382.85000.
Позивач  надала до суду копії архівних довідок Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради №№ 05-07-07/267 і 05-07-07/268 від 21.04.2022 про нараховану та сплачену заробітну плату позивачу за період з вересня 1988 по грудень 1993 року і за період з січня 1994 по грудень 1999 року.
Правомірність дій управління під час розрахунку розміру пенсії позивача є спірним питанням даної справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 113 Закону №1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Наведені приписи Порядку № 22-1 кореспондують ч. 3 ст. 44 та ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV, згідно яких органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV, виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Виходячи з системного аналізу наведених положень Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями не є обов`язковими та можуть проводитись у необхідних випадках.
Поряд із цим, приписи Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 чітко регламентують строки прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про проведення перерахунку пенсії, а також його продовження у випадку необхідності додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, на строк не більше ніж на 15 днів. 
Також, відповідачем не доведено, що така перевірка взагалі була ініційована ним та проведена, відповідних доводів апеляційна скарга не містить, доказів проведення перевірки відповідачем не надано.
Позивачем у відповідності до наведених приписів надані архівні довідки Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради
Відповідно до ч. 2  ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відтак, відповідальність за видачу недостовірних документів покладено виключно на підприємства та організації, які видали такі документи. 
Відтак, посилання відповідача на те, що не було долучено до матеріалів справи первинних документів, на підставі яких видано довідки про заробітну плату від 21.04.2022 № 05-07-07/267 та № 05-07-07/267 суд вважає таким, що на впливає на обов`язок органу Пенсійного фонду України врахувати вказані довідки, оскільки особа не повинна подавати такі первинні документи.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, яка полягає в тому, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через проведення АТО, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).          При цьому, те, що Пенсійний орган позбавлений на даний час можливості провести перевірку відповідності записів довідок первинним документам, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідки містять усі необхідні реквізити та відомості.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 23.01.2018 у справі № 583/392/17, від 30.10.2018 у справі №234/3038/17, від 11.12.2018 у справі № 360/1628/17, від 23.12.2019 у справі № 235/2773/17, від 04.03.2020 у справі № 235/2008/17, від 08.04.2020 у справі №242/1568/17, від 31.03.2021 у справі №0440/6809/18, від 08.12.2021 у справі № 560/3907/18, від 21.02.2022 у справі № 243/4336/17.
З огляд на викладене, суд дійшов висновку, про протиправність неврахування відповідачем вказаних довідок під час призначення пенсії позивачці. Тому позовні вимога в частині оскарження дій відповідача має бути задоволена. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                  ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року по справі № 200/6976/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року по справі № 200/6976/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Судді                                                                                                      А.В. Гайдар
                                                                                                                    А.А. Блохін
                                                                                                                    І.Д.Компанієць