ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" березня 2025 р.                                                                     Справа №921/370/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді                                                                                   Галушко Н.А.
суддів                                                                                                          Желіка М.Б.   
                                                                                                                        Орищин Г.В.
секретар судового засідання – Голубінка М.

за участю представників сторін:
від позивача: Погодіна І.В., Марченко О.О.
від відповідача: Свірський Т.В.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Лозоваводосервіс" Лозівської міської ради від 29.11.24 (вх. № ЗАГС 01-05/3494/24 від 02.12.24)
на рішення Господарського суду Тернопільської області      від 06.11.2024 (повний текст рішення складено та підписано 14.11.2024, суддя О.В. Руденко) 
у справі № 921/370/24
за позовом: Комунального підприємства "Лозоваводосервіс" Лозівської міської ради
до відповідача:      Товариства з обмеженою відповідальністю "Правова Платформа"
про:      розірвання договору про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
На розгляд Господарського суду Тернопільської області подано позов Комунального підприємства "Лозоваводосервіс" Лозівської міської ради  ( далі – КП "Лозоваводосервіс", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Правова Платформа" ( далі – ТОВ "Правова Платформа", відповідач) про  розірвання договору про надання послуг №127/24 від 01.03.2024 (далі - Договір).
Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо надання послуг з юридичного консультування та представництва, що свідчить про його істотне порушення та є безумовною підставою для  розірвання такого у судовому порядку відповідно до ст. 651 ЦК України.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області      від 06.11.2024 у справі №921/370/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що для виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, останньому необхідно отримати  інформацію щодо всіх боржників КП "Лозоваводосервіс" за відповідний звітний період. Така інформація наявна саме у позивача, а з умов Договору не вбачається обов`язку отримання такої відповідачем від третіх осіб. До отримання ТОВ "Правова платформа" від позивача повної інформації щодо всіх боржників КП "Лозоваводосервіс" за відповідний звітний період є неможливою реалізація відповідачем умов Договору у визначеній  сторонами послідовності.
Відтак, на переконання суду першої інстанції, у спірних правовідносинах причиною неналежного виконання  відповідачем умов Договору стало  неотримання  від позивача повного обсягу інформації та документів, необхідних для належного надання послуг, що свідчить про відсутність підстав для розірвання договору у судовому порядку  відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
КП "Лозоваводосервіс" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.11.2024  у справі №921/370/24 в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.
Вимоги апелянта обґрунтовані неповним дослідженням судом першої інстанції обставин справи та умов Договору. 
Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач невірно трактує умови Договору, оскільки відповідно до п. 3.9. такого саме на ТОВ "Правова Платформа" покладено обов`язок щомісячно не пізніше двох днів після закриття періоду надавати КП "Лозоваводосервіс" повний перелік боржників, які мають заборгованість від 3    000 грн у межах позовної давності. За змістом п.4.4.3. Договору  відповідач зобов`язаний  повідомити позивача у випадку виникнення обставин, які перешкоджають виконанню цього Договору.
Оскільки в матеріалах справи відсутні як докази повідомлення відповідачем позивача про виникнення перешкод у виконанні Договору, так і докази виконання відповідачем умов такого, представник відповідача в судових засіданнях підтвердив факт невиконання Договору, КП "Лозоваводосервіс" не погоджується в висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання Договору відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України.
ТОВ "Правова Платформа" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.11.2024  у справі №921/370/24  залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу- без задоволення.
Відповідач зазначає, що він не володіє і не може володіти інформацією про боржників КП "Лозоваводосервіс", а такою інформацією володіє виключно позивач, що підтверджується, зокрема, укладеними КП "Лозоваводосервіс" з ТОВ «НВП «Автоматизація та системи» та Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» договорами.
Оскільки можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором  прямо залежить від надання позивачем повної інформації щодо всіх боржників КП "Лозоваводосервіс" за відповідний звітний період, відповідач вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та розірвання Договору.
Окрім того, відповідач просить стягнути на його користь з КП "Лозоваводосервіс" 20    000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
КП "Лозоваводосервіс" подало суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило проти клопотання відповідача про стягнення  витрат на професійну правничу допомогу  з огляду на відсутність доказів наявності статусу адвоката у представника відповідача та доказів оплати відповідачем послуг адвоката.

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 02.12.2024 справу №921/370/24 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В. та Желіка М.Б.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Лозоваводосервіс" на рішення Господарського суду Тернопільської області      від 06.11.2024 у справі №921/370/24, призначено розгляд справи на 21.01.2025.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 та від 13.01.2025 у задоволенні заяв представника позивача КП  "Лозоваводосервіс" Лозівської міської ради – Марченка О.О. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено з підстав, зазначених у вказаних ухвалах.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 задоволено заяву представника відповідача ТОВ "Правова Платформа" – Свірського Т.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 за клопотанням представника відповідача розгляд прави №921/370/24 відкладено  на 11.02.2025. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 за клопотанням представника  позивача розгляд прави №921/370/24 відкладено  на 25.02.2025. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 за клопотанням представника  позивача розгляд прави №921/370/24 відкладено  на 18.03.2025, ухвалено судове засідання провести: з представниками позивача в - режимі відеоконференції з Лозівським міськрайонним судом Харківської області, з представником відповідача - в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.
В судовому засіданні 18.03.2025 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
01.03.2024 між ДП "Лозоваводосервіс" КП "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області (далі - Замовник) та ТОВ "Правова Платформа" (далі - Виконавець) було укладено договір №127/24 (далі – Договір).
На виконання рішення Лозівської міської ради №1751 від 29.02.2024 з 09.04.2024 ДП "Лозоваводосервіс" КП "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області перейменоване на КП "Лозоваводосервіс" Лозівської міської ради Харківської області.
Відповідно до п.п.1.1 – 1.3 Договору   Виконавець зобов`язується в період з дати укладення Договору по 31.12.2024 (включно) надавати Замовнику послуги, зазначені в п.1.2 Договору, а Замовник - прийняти і оплатити надані послуги. Найменування послуги: код за ДК 021:2015-79110000-8 - послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (послуги з юридичного представництва). Перелік та кількість послуг, передбачених п.1.2., викладена у Додатку №1 до цього Договору,  який є його невід`ємною частиною.
У розділі 2 Договору сторони погодили, що загальна вартість послуг за цим Договором  становить 230 000 грн, без ПДВ. Загальна вартість послуг, наданих протягом місяця становить 23 000 грн, без  ПДВ.
Згідно з п.3.1. Договору строк надання послуг: з дати укладення Договору  по 31.12.2024 (включно).  
Відповідно до п.3.5. Договору Виконавець уповноважується на:
- подання до місцевих судів загальної юрисдикції від власного імені заяв про видачу судових наказів, позовних заяв (за необхідності) у межах позовної давності, про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в кількості не менше 60 заяв, в тому числі не більше 1-го позову на місяць, пред`явлення до уповноважених органів та їх представників виконавчих документів до виконання, подання додатково заяв/позовів у кількості, які були повернуті судом, до загальної кількості заяв/позовів наступного місяця (за умови наявності вини Виконавця у поверненні справи судом);
- отримання та зарахування на власний розрахунковий рахунок коштів,  що стягненні з боржників за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або добровільно сплачені ними кошти;
- виконання інших дій, що передбачені переліком послуг відповідно до Додатку №1 даного Договору, або безпосередньо пов`язані з виконанням та наданням цих послуг. 
Згідно з п.3.9 Договору Виконавець щомісячно надає Замовнику повний перелік боржників ДП "Лозоваводосервіс" КП "Теплоенерго", які мають заборгованість від 3 000 грн, у межах позовної давності за виключенням адрес, по яким подані заяви/позови згідно додатку №3. Список повинен бути наданий не пізніше двох днів після закриття періоду. Перелік боржників, щодо яких планується подання до місцевих судів загальної юрисдикції заяв про видачу судових наказів, позовних заяв в поточному місяці, в кількості не менше 60 заяв, в тому числі одного позову, попередньо узгоджених Замовником, надається Виконавцю до 12 числа поточного місяця. Подання Виконавцем до місцевих судів загальної юрисдикції заяв про видачу судових наказів, позовних заяв про стягнення заборгованості щодо боржників, які не передбачені даним переліком, без попереднього узгодження з Замовником не допускається, а в разі здійснення такого подання відповідні дії не підлягають оплаті. 
Відповідно до п.3.11. Договору за результатами наданих послуг Виконавець  до 12 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги, оформляє та передає на підписання Замовнику акти приймання - передачі наданих послуг, звіти та документи, передбачені підпунктами 3.11.5, 3.11.6 п.3.11. цього Договору. Звіт, передбачений підпунктом 3.11.5, вважається прийнятим шляхом письмового погодження Замовником. Протягом 5 робочих днів з моменту отримання актів приймання - передачі наданих послуг звіт та документи, передбачені підпунктами 3.11.5, 3.11.6 п.3.11 цього Договору. Замовник у разі відсутності заперечень погоджує звіти, передбачені підпунктом 3.11.5, та підписує акти приймання - передачі наданих послуг, після чого один примірник акта та відповідного звіту повертає Виконавцю або у цей же строк надає письмову вмотивовану відмову від їх підписання. Після усунення зауважень Виконавець повторно надає звіт, передбачений підпунктами 3.11.5, 3.11.6, та акти приймання - передачі наданих послуг на підписання Замовнику.
Розрахунки Замовника з Виконавцем за надані послуги здійснюються щомісячно згідно умов цього Договору шляхом безготівкового перерахування Замовником коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання - передачі наданих послуг та погодження Замовником звіту, передбаченого підпунктом 3.11.5 п.3.11 (пп. 3.11.3 Договору).
Відповідно до п.4.1.2 Договору Замовник має право у разі невиконання Виконавцем його зобов`язань достроково розірвати цей Договір, повідомивши про це Виконавця щонайменше за 30 календарних днів до запропонованої дати розірвання Договору.   
У п.4.2 Договору сторони погодили, що Замовник зобов`язаний, зокрема: розглянути наданий Виконавцем перелік боржників, по яким заплановано подання до місцевих судів загальної юрисдикції заяв про видачу судових наказів, позовних заяв про стягнення заборгованості, згідно з п.3.9 цього Договору, та узгоджений перелік боржників повернути виконавцю протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання Замовником; своєчасно надавати Виконавцю інформацію необхідну для належного надання ним послуг по цьому Договору.  
У п.4.3 Договору сторони погодили, що Виконавець зобов`язаний, зокрема: забезпечити надання у повному обсязі якісних послуг передбачених цим Договором; при виникненні обставин, що перешкоджають виконанню цього Договору, повідомити про такі обставини Замовника.
Згідно з п.8.1 Договору такий вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2024 року (включно), а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань, що лишились невиконаними. 
В межах цього Договору, з метою і в обсязі, необхідному для виконання умов цього Договору, замовник надає та доручає Виконавцю обробку персональних даних споживачів та боржників (п. 8.2 Договору).
Відповідно до п.8.8 Договору такий може бути розірваним в односторонньому порядку у випадку не виконання Виконавцем умов цього договору, шляхом направлення Стороною-ініціатором іншій стороні письмового повідомлення, в якому зазначено дату розірвання цього Договору в односторонньому порядку. Таке повідомлення повинно бути направлено не пізніше ніж за один календарний місяць до орієнтовної дати розірвання.
Відповідно до розділу 9 Договору його невід`ємною частиною є:
- Додаток №1 "Перелік та кількість послуг за кодом ДК 021:2015-79110000-8 - послуги юридичного консультування та юридичного представництва (послуг з юридичного представництва"); 
- Додаток №2 "Звіт про виконання претензійно-позовної роботи для ДП "Лозоваводосервіс" КП "Теплоенерго" Лозівської міської ради";
- Додаток №3 "Перелік боржників ДП "Лозоваводосервіс" КП "Теплоенерго" (заборгованість від 3000 грн) у межах позовної давності".    
02.04.2024 ТОВ "Правова Платформа" скерувало КП "Лозоваводосервіс" лист, в якому повідомило про неможливість виконання умов Договору з огляду на порушення Замовником зобов`язань щодо надання переліку боржників.
КП "Лозоваводосервіс" надіслано на адресу ТОВ "Правова Платформа"  лист-повідомлення №1139 від 18.04.2024 про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку відповідно до п.п. 4.1.2 п.4.2. такого з 20.05.2024.
У відповідь ТОВ "Правова Платформа" направило лист від 19.05.2024, у якому зазначило про відсутність підстав для розірвання Договору, оскільки Виконавцем не порушувались його умови.
З огляду на наведене КП "Лозоваводосервіс" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до  ТОВ "Правова Платформа" про розірвання Договору  на підставі ст. 651 ЦК України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ( ч.1 ст.  626 ЦК  України).
Згідно з    ст. 627 ЦК України    сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього    кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1    ст.628 ЦК України    визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно  до  статті  629  ЦК  України  договір  є  обов`язковим  для  виконання сторонами. 
Правовідносини між сторонами у даній справі виникли з договору надання послуг.
Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст.902 ЦК України).
Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Відповідно до п.1 ч.1    ст.611 ЦК України    у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Відповідно до     ст.651 ЦК України     зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. 
Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Під випадками істотного порушення, встановленими законом, слід розуміти таке порушення стороною умов договору, за якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Така підстава повинна бути очевидною та обґрунтованою. 
Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 17.04.2019 у справі № 910/6381/18, від 14.08.2019 у справі № 910/8819/18, від 09.10.2024 у справі № 908/2741/23.
Відповідно до п.4.1.2 Договору Замовник має право у разі невиконання Виконавцем його зобов`язань достроково розірвати цей Договір, повідомивши про це Виконавця щонайменше за 30 календарних днів до запропонованої дати розірвання Договору.   
У зв`язку з порушенням Виконавцем зобов`язань  за Договором позивачем надіслано на адресу відповідача лист-повідомлення №1139 від 18.04.2024 про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку з 20.05.2024.
Оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання Договору, КП "Лозоваводосервіс" звернулось до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, надання позивачу передбачених Договором послуг з юридичного консультування та представництва. Факт ненадання послуг за Договором відповідачем не спростовується та не заперечується. 
Водночас, відповідач зазначає про неможливість виконання ним своїх зобов`язань за Договором  з огляду на те, що позивач не надав повної інформації щодо всіх боржників КП "Лозоваводосервіс" за відповідний звітний період.
Відповідно до п.3.9 Договору Виконавець (відповідач)  щомісячно надає Замовнику повний перелік боржників ДП "Лозоваводосервіс", які мають заборгованість від 3 000 грн. Список повинен бути наданий не пізніше двох днів після закриття періоду. 
Водночас, колегія суддів погоджується з доводами відповідача та висновками суду першої інстанції про те, що для виконання вказаного обов`язку Виконавцю необхідно отримати інформацію щодо всіх боржників КП "Лозоваводосервіс" за відповідний звітний період.  
З матеріалів справи вбачається, що  між КП "Лозоваводосервіс"  (Замовник) та ТОВ "НВП "Автоматизація та системи" (Виконавець) було укладено договір про надання послуг від 04.12.2023  №347, відповідно до п. 1.3. якого Виконавець надає послуги, зокрема, щодо забезпечення при розробці та супроводі пакетних програмних засобів для експлуатації системи безперебійності роботи програмного забезпечення автоматизованого робочого місця "Інженер по Населенню" для оперативного отримання інформації щодо нарахувань, субсидій, оплати, заборгованості тощо з бази особових рахунків по кожному платнику. Замовник (позивач у даній справі) зобов`язаний здійснювати введення інформації з оплати населенням, забезпечуючи введення інформації з квитанцій та електронних реєстрів, що формуються Банком, в комплексну базу даних системи "Населення" (п.п.3.1.2. п.3.1.).
Окрім цього, між ДП "Лозоваводосервіс" (Замовник) та Комунальним підприємством "Житлова управляюча компанія" (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 27 від 17.01.2024, за змістом якого Виконавець надає послуги, зокрема, щодо: здійснення обробки платежів за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, згідно виписок за розрахунковим рахунком ДП "Лозоваводосервіс" КП "Теплоенерго"; вручення попереджень споживачам на відключення або обмеження надання послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення внаслідок несплати заборгованості.
Отже, позивач отримував повну інформацію щодо нарахувань, субсидій, оплат, заборгованості, стану розрахунків по кожному споживачу послуг ДП "Лозоваводосервіс" з централізованого водопостачання та  водовідведення.
У підпункті 4.2.5. п.4.2  спірного Договору сторони погодили, що Замовник зобов`язаний своєчасно надавати Виконавцю інформацію необхідну для належного надання ним послуг по цьому Договору.
Однак, докази виконання позивачем вказаного пункту Договору в матеріалах справи відсутні. В судовому засіданні представник позивача зазначила, що така інформація не надавалась, оскільки відповідач не звертався з відповідним клопотанням. 
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч.1     ст. 3 ЦК України). 
Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.
Здійснення суб`єктивних цивільних прав повинно відбуватись у суворій відповідності до принципів правомірності здійснення суб`єктивних цивільних прав, автономії волі, принципів розумності і добросовісності. Їх сукупність є обов`язковою для застосування при здійсненні усіх без винятку суб`єктивних цивільних прав.
Відповідно до ч. 3    ст.16 ЦК України    суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої    статті 13 цього Кодексу.
Згідно зі    ст. 13 ЦК України    цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
За змістом статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.  Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно до    ст. 613 ЦК України    кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою    статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Зважаючи на наведені вище законодавчі положення, умови Договору  та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що позивачем не надано відповідачу необхідної для виконання умов Договору інформації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність наявності визначених ч.2 ст. 651 ЦК України підстав для розірвання Договору.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
У статті 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору, за змістом якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.5 ст. 188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Відповідно до ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами
У пункті 8.1 Договору  сторони передбачили, що такий діє до 31.12.2024 (включно).
З позовною заявою про розірвання Договору позивач звернувся до Господарського суду Тернопільської області 06.06.2024. Рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у розірвані вказаного Договору, прийнято 06.11.2024.
Однак, станом на момент прийняття постанови судом апеляційної інстанції Договір є таким, що вже припинив свою дію. 
Верховний Суд у постановах від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, від 12.05.2020 у справі № 911/991/19, від 14.07.2021 у справі № 911/1442/19, від 21.06.2022 у справі № 911/3276/20, від 05.07.2022 у справі № 922/2469/21, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20, від 14.09.2023 у справі № 910/4725/22 неодноразово викладав висновок про те, що за змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.
Отже, встановлення обставин закінчення строку дії договору, щодо якого заявлено позов про його розірвання, є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про його розірвання, оскільки розірвання договору, строк дії якого закінчився,    є неможливим як таке.
Вказаний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.09.2023 у справі №910/8413/21, висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.10.2024 у справі №911/2231/23.
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Тернопільської області      від 06.11.2024 у даній справі та задоволення позову КП "Лозоваводосервіс" про розірвання Договору.
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.
Відповідно до    ст.13 ГПК України    судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до    ст.73 ГПК України    доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із п.1    ст.76 ГПК України    суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до    ст.86 ГПК України    суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області      від 06.11.2024 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до    ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.
Окрім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить стягнути на його користь з позивача  20    000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)    розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, частиною третьою вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом п. 1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України    розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2024 між ТОВ "Правова Платформа" (Клієнт) та адвокатом Присяжнюк М.О. (Адвокат) був укладений договір про надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до п.1 розділу 1 вказаного договору  ( в редакції додаткової угоди від 03.07.2024) предметом такого є: надання Адвокатом професійної правничої допомоги, пов`язаної із господарськими взаємовідносинами (в тому числі, що стосується процедури закупівлі) між Клієнтом та Дочірнім підприємством "Лозоваводосервіс" комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області (на даний час - Комунальне підприємство "Лозоваводосервіс" Лозівської міської ради Харківської області); надання Адвокатом професійної правничої допомоги, пов`язаної із розглядом судової справи №921/370/24.
Відповідно до п.1 розділу 3  договору ( в редакції додаткової угоди від 03.07.2024)  послуги, що становлять предмет даного договору, надаються на платній основі. Вартість послуг Адвоката по наданню професійної правничої допомоги Клієнту, пов`язаної із судовою справою №921/370/24, встановлюється в таких розмірах, зокрема, підготовка та складання апеляційної скарги та/або відзиву на апеляційну скаргу - 10 000 грн за кожен із таких документів. 
Додатковою угодою від 10.12.2024 сторони доповнили розділу 1 вказаного договору   пунктом 2, відповідно до якого усі процесуальні документи, пов`язані із розглядом судової справи, формуються Адвокатом та надаються Клієнту в електронному виді у форматі WORD для подальшого подання до суду від іменні керівника ТОВ "Правова Платформа" або (за усним погодженням між сторонами) подаються до суду безпосередньо Адвокатом.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу додано акт надання - отримання послуг від 05.02.2025, підписаний керівником ТОВ "Правова Платформа" та адвокатом Присяжнюк М.О., відповідно до якого Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято послуги (професійну правничу допомогу) на загальну суму 20 000 грн, а саме: підготовка та складання апеляційної скарги на додаткове рішення у справі №921/370/24 – 10    000 грн; підготовка та складання відзиву на апеляційну скаргу – 10    000 грн. Клієнт зобов`язаний оплатити  вартість послуг до 31.12.2025.
КП "Лозоваводосервіс" подало суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило проти клопотання відповідача про стягнення  витрат на професійну правничу допомогу  з огляду на відсутність доказів наявності статусу адвоката у представника відповідача та доказів оплати відповідачем послуг адвоката.
Однак, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного    реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного    реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України. Інформація, внесена до Єдиного    реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.
Судом встановлено, що до Єдиного    реєстру адвокатів України внесено відомості про адвоката Присяжнюк Мар`яну Олександрівну (свідоцтво №000369 від 04.11.2022, видане Радою адвокатів Тернопільської області).
Окрім того, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19, згідно з якою витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Отже, відповідачем підтверджено його витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 20 000,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог частини четвертої    статті 126 ГПК України    суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста    статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою    статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою    статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. 
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі    ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Беручи до уваги наведені вище правові норми, надавши оцінку поданим заявником (відповідачем) доказам на підтвердження понесених ним витрат, приймаючи до уваги незначну складність даної справи, обсяг та обґрунтованість поданих відповідачем процесуальних документів, зважаючи на заперечення позивача проти стягнення витрат на правову допомогу, виходячи з критеріїв обґрунтованості, пропорційності (співмірності) до предмета спору, справедливості та розумності таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення з позивача понесених відповідачем  витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.      129,     236,      269,      270,      275,      276,      281,      282,      284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Лозоваводосервіс" Лозівської міської ради від 29.11.24 (вх. № ЗАГС 01-05/3494/24 від 02.12.24) залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Тернопільської області      від 06.11.2024  у справі №921/370/24 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4. Стягнути з Комунального підприємства "Лозоваводосервіс" Лозівської міської ради (вул. Степова, 3, с. Українське, Лозівський район, Харківська область, 64608, ідентифікаційний код 41451855) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Правова Платформа" (вул. В. Чорновола, 1А/42, м. Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код 43440976) – 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
5. На виконання постанови Господарському суду Тернопільської області      видати наказ.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.
7. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської  області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови складено 21.03.2025

Головуючий суддя                                                                      Галушко Н.А.

суддя                                                                                          Желік М.Б.

        суддя                                                                                           Орищин Г.В.