ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року 
м. Київ

справа №120/7682/24
адміністративне провадження № К/990/3701/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №  120/7682/24
за позовом ОСОБА_1 до голови Шостого апеляційного адміністративного суду   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2024, постановлену у складі: судді-доповідача Білої Л.М., суддів Гонтарука В. М., Моніча Б.С.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до голови Шостого апеляційного адміністративного суду (далі - відповідач) з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення особистого прийому, який мав відбутися 06.06.2024;
- зобов`язати відповідача здійснити та провести особистий прийом позивача у зручний для обох сторін час та день;
- стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1141,00 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.09.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на   рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.09.2024 повернуто з підстав, передбачених частиною 3 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами).
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що в ній застосовані образливі висловлювання, які дискредитують голів Сьомого та Шостого апеляційних адміністративних судів. Так, апелянт в образливо-саркастичному тоні охарактеризував посадових осіб Сьомого та Шостого апеляційних адміністративних судів й висловив припущення щодо тиску зі сторони голови Сьомого апеляційної адміністративного суду на склад суду, визначений для розгляду справи №120/7682/24, зокрема шляхом пропозиції неправомірної винагороди.
Суд апеляційної інстанції виходив із того, що наведені апелянтом формулювання вказують на зловживання ним процесуальними правами, що є підставою для повернення апеляційної скарги.
ІI. Провадження в суді касаційної інстанції
Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції таким, що ухвалене з порушенням вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2024 і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2024 про повернення апеляційної скарги є проявом надмірного формалізму та порушує встановлені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року гарантії доступу до суду. Як зауважує скаржник, суд апеляційної інстанції не навів висловлювань, які він розцінив як такі, що мають образливий характер, і не залишив апеляційну скаргу без руху, якщо вважав, що вона оформлена з недоліками.
Відповідач правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався.
Касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 29.01.2025. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській  О.Р., суддям Кашпур О.В., Мацедонській В.Е.
Ухвалою Суду від 28.04.2025  відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою. 
ІІІ. Джерела права 
Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 2 КАС України неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.
Частиною першою статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. 
Відповідно до частини другої статті 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Згідно з частинами третьою і четвертою статті 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
IV. Позиція Верховного Суду
У цій справі суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу, оскільки вважав, що вона є формою зловживання процесуальними правами з огляду на її провокативно-саркастичний стиль та викладені в ній припущення про наявність позапроцесуальних відносин між складом Сьомого апеляційного адміністративного суду, визначеного для розгляду цієї справи, та головою цього суду, який особисто зацікавлений у результаті вирішення справи.
У контексті викладеного Суд зазначає, що учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не із цією метою, а для досягнення інших цілей (образити, принизити суд, його суддів, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції тощо), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним.
Дії учасника справи чи його представника мають бути дотримані не лише за формою, але й за змістом завдань адміністративного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом такими особами неповаги до честі, гідності, репутації суддів і суду в цілому.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19 дійшла висновку, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють.
У постанові від 07.04.2021 у справі № 9901/23/21 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям).
Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що апеляційна скарга мала провокативний і дискредитуючий судочинство і суд характер, що дозволяє розцінювати її як таку, що є формою зловживання процесуальним правом.
Зі змісту апеляційної скарги убачається, що висловлювання позивача, використані ним в апеляційній скарзі, виходять за межі звичайної (допустимої) критики рішення суду і звичайних (допустимих) сумнівів щодо професійності суддів, які беруть участь в розгляді справи, та свідчать про явну неповагу до суду.
Так, рішення суду першої інстанції скаржник охарактеризував як «безглузде», а описуючи обставини його ухвалення зазначив, що «…вислухавши у нарадчій кімнаті тільки думку голів Сьомого та Шостого апеляційного адміністративного суду, порадившись тільки з відповідачем, який благав не задовольняти позовну заяву, отримавши проект рішення від відповідача, заслухавши поради голови Сьомого апеляційного адміністративного суду, який уклінно просив Вінницький окружний адміністративний суд не задовольняти позовну заяву ОСОБА_1 , прийняв рішення…»
Прохальна частина апеляційної скарги містить такі вимоги і висловлювання «У разі якщо голова Сьомого апеляційного адміністративного суду, який перебуває у родинних стосунках із керівництвом Шостого апеляційного адміністративного суду, буде благати чи чинити тиск, чи змушувати призначеного до розгляду цієї апеляційної скарги суддю залишити апеляційну скаргу без задоволення, прошу ці факти повідомити до ВРП України а також подати заяву про самовідвід. 2. У разі якщо голова Сьомого апеляційного адміністративного суду, який перебуває у родинних стосунках із керівництвом Шостого апеляційного адміністративного суду, буде пропонувати гроші за позитивне для нього рішення прошу призначеного до розгляду цієї апеляційної скарги суддю повідомити відповідні правоохоронні органи. 3. Враховуючи той факт що голова Сьомого апеляційного адміністративного суду, який перебуває у родинних стосунках із керівництвом Шостого апеляційного адміністративного суду, може чинити тиск на суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду щодо позитивного для себе рішення заявляю відвід усьому складу Сьомого апеляційного адміністративного суду та категорично та сурово забороняю розглядати мою апеляційну скаргу».
Така суб`єктивна характеристика обставинам, пов`язаним із розглядом справи в суді першої інстанції та рухом справи в апеляційному суді, дискредитує авторитет правосуддя і є неприйнятною, а тому суд апеляційної інстанції правильно застосував наслідки передбачені частиною третьою статті 45 КАС України й повернув апеляційну скаргу.
У статті 350 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
V. Судові витрати
Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2024 у справі №120/7682/24 залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          В.Е. Мацедонська