ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" травня 2025 р.                                                   Справа №914/1/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                               Орищин Г.В.
суддів                               Галушко Н.А.
                              Желік М.Б.

секретар судового засідання Хом`як Х.А.
розглянув апеляційну скаргу Фермерського господарства «Лагодів»
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.04.2025 (повну ухвалу складено 17.04.2025, суддя Горецька З.В.) про забезпечення позову
у справі № 914/1/25
за позовом Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури
до відповідача-1 Фермерського господарства «Лагодів»
до відповідача-2 Бродівської міської ради Львівської області
до відповідача-3 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області
про визнання недійсними додаткових угод, визнання незаконними та скасування в частині рішень міської ради, скасування та поновлення запису в Державному земельному кадастрі, розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

за участю представників:
прокурор – Винницька Л.М.
від відповідачів – не з`явились

Перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Львівської області в інтересах держави з позовом до Фермерського господарства «Лагодів», Бродівської міської ради Львівської області та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому просить:
- визнати недійсною додаткову угоду №1 від 02.09.2012 до договору оренди землі від 14.12.2005 на земельну ділянку з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, укладену між Бродівською районною державною адміністрацією та ФГ «Лагодів»;
- визнати недійсною додаткову угоду №1 від 08.08.2024 до договору оренди землі від 14.12.2005 на земельну ділянку з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, укладену між Бродівською міською радою Львівської області та ФГ «Лагодів»;
- визнати незаконним та скасувати рішення в частині підпунктів 1.6. та 2.6. рішення Бродівської міської ради №1730 від 16.08.2024 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною їх цільового призначення».
- скасувати запис в Поземельній книзі Державного земельного кадастру щодо категорії (землі рекреаційного призначення) та цільового призначення (07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення) земельної ділянки за кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, яка розташована на території Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області.
- поновити запис в Поземельній книзі шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо категорії (землі водного фонду) та цільового призначення (10.07 Для рибогосподарських потреб) земельної ділянки 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, яка розташована на території Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області;
- припинити дію договору оренди землі від 14.12.2005 шляхом його розірвання, щодо земельної ділянки площею 7,5371 га, з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001, укладеного між Бродівською районною державною адміністрацією Львівської області (код ЄДРПОУ 04056440) та ФГ «Лагодів» (код ЄДРПОУ 32954514);
- зобов`язати Фермерське господарство «Лагодів» (код ЄДРПОУ 32954514) повернути земельну ділянку з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, на користь Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області в особі Бродівської міської ради Львівської області, у стані не гіршому порівняно з тим, у якому одержано її в оренду.
В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор зазначає, що на підставі оспорюваного договору оренди землі від 14.12.2005 ФГ «Лагодів» передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 (далі-договір), яка розташована на території Бродівської територіальної громади Львівської області; загальна площа земельної ділянки 7,5371 га, з якої - 3,8910 га займає природній став, 3,6461 інші землі. За даними з витягу Держаного земельного кадастру №НВ-7400253902024 від 19.03.2024 означена земельна ділянка віднесена до категорії земель водного фонду з видом цільового призначення 10.07 "Для рибогосподарських потреб".
Умовами договору, зокрема, п. 4, 17, 19  передбачено відсутність на земельній ділянці, яка передається в оренду, об`єктів нерухомого майна та інших об`єктів інфраструктури; умовою збереження стану об`єкта оренди є заборона самовільної забудови земельної ділянки; до інших умов передачі земельної ділянки в оренду віднесено заборону зміни цільового призначення земельної ділянки. Отож, встановлений режим використання вказує на природоохоронну функцію цих земель. Пунктом 29 договору на орендаря земельної ділянки в особі ФГ «Лагодів» покладений обов`язок забезпечити використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення та умов, визначених у цьому договорі. Зміна цільового призначення земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371, яку орендує ФГ «Лагодів», здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Прокурор стверджує, що ФГ «Лагодів» порушило зазначені договірні умови, допустило самовільне будівництво на вказаній земельній ділянці, внаслідок чого дія вказаного договору підлягає припиненню шляхом його розірвання та повернення спірної земельної ділянки у власність Бродівської територіальної громади, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.
В ході розгляду справи, прокурор звернувся до місцевого господарського суду із заявою про забезпечення позову, в якій зазначив, що на спірній земельній ділянці водного фонду з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 зареєстровано два нежитлових об`єкта - будівлю сторожівки загальною площею 22,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 480781246203) та будівлю сауни, загальною площею 35,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 480759946203), право власності на які визнано за ОСОБА_1 (один із засновників ФГ «Лагодів») рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 25.09.2014 у справі №439/1225/14-ц.
Згодом, рішенням Бродівської міської ради Львівської області за №1730 від 16.08.2024 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною їх цільового призначення» (п.п. 1.6. та 2.6.) змінено цільове призначення оспорюваної земельної ділянки з « 10.07 для рибогосподарських потреб» на « 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення», що перебуває в оренді ФГ «Лагодів». 23.01.2025 Бродівською міською радою прийнято рішення №1976 від «Про затвердження детального плану території», що стосується плану забудови спірної земельної ділянки з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001, переданої в оренду ФГ «Лагодів». Замовником вказаного Детального плану території для будівництва об`єктів громадського призначення в с. Лагодів Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області 2024-9.2-ДПТ, є виконавчий комітет Бродівської міської ради.
За даними з витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, 24.02.2025 у Державній інспекції архітектури та містобудування України зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт (реєстраційний номер ІУ051250219763), яке надійшло від ФГ «Лагодів» 19.02.2025. Водночас, Відділом містобудування, архітектури та охорони культурної спадщини Бродівської міської ради видано містобудівні умови та обмеження (реєстраційний номер MU01:5478-9187-8382-9263) за вих. №A3555478918775440653 від 28.01.2025 на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 під «Нове будівництво відпочинкового комплексу в с. Лагодів Золочівського району Львівської області (1 черга)», що складається, зокрема, з відпочинкового комплексу, будинків відпочинку, кафе закритого типу із зоною відпочинку та службово-побутової будівлі. Конструктивні елементи вказаних будівель представляють собою плитний (залізобетон) фундамент, що вказує на ознаки нерухомого об`єкту (їх капітальності).
На земельну ділянку водного фонду з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га розповсюджується режим обмеженої господарської діяльності - для рибогосподарських потреб. За твердженнями прокурора, такий вид використання має відповідати потребам рибного господарства, а не інших видів діяльності. У разі зведення будівель за межами встановлених розмірів прибережних захисних смуг водних об`єктів такі будівлі та споруди мають бути пов`язані із рибним господарством (для аквакультури, обладнання для аерації, інфраструктури для риболовлі або інше у сфері рибогосподарства). Самовільно збудовані будівлі сауни, сторожівки, а також будівництво відпочинкового комплексу, будинків відпочинку, кафе закритого типу із зоною відпочинку та службово-побутової будівлі на земельній ділянці водного фонду з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 загальною площею 7,5371 га, за своїм господарським та функціональним призначенням не відповідають цільовому призначенню та режиму використання земельної ділянки водного фонду.
Отож, з метою запобігання ризикам щодо незаконного розпорядження та нецільового використання земельної ділянки з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001, яка перебуває в оренді ФГ «Лагодів», попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду, у разі задоволення позову, прокурор просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та застосування заборони на дії орендаря землі та на прийняття рішень Бродівською міською радою, її виконавчим комітетом та структурними підрозділами, а також - реєстрації дозвільних документів ДІАМ України щодо забудови вказаної земельної ділянки.
Розглянувши вказану заяву прокурора, Господарський суд Львівської області 17.04.2025 постановив ухвалу, якою заяву першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури задоволив частково; вжив заходи забезпечення позову до вирішення справи по суті шляхом:
- накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, яка розташована по вул. Довга, 5-В с. Лагодів Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області, реєстраційний номер 167467646203;
- заборони Фермерському господарству «Лагодів» (код ЄДРПОУ 32954514) та іншим особам вчиняти дії щодо здійснення забудови земельної ділянки з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, яка розташована по вул. Довга, 5-В с. Лагодів Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області;
- заборони Бродівській міській раді Львівської області (код ЄДРПОУ 26525941), її виконавчому комітету та структурним підрозділам вчиняти дії щодо реєстрації та видачі Фермерському господарству «Лагодів» (код ЄДРПОУ 32954514) та іншим особам дозвільних документів на виконання підготовчих або будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, яка розташована по вул. Довга, 5-В с. Лагодів Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області;
- заборони Державній інспекції архітектури та містобудування України (код ЄДРПОУ 44245840, юридична адреса: бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133) вчиняти дії з реєстрації Фермерським господарством «Лагодів» (код ЄДРПОУ 32954514) та іншими особами документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 площею 7,5371 га, яка розташована по вул. Довга, 5-В с. Лагодів Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області.
Відповідач не погодився з постановленою ухвалою місцевого господарського суду, оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини справи, порушив норми процесуального права в частині справедливого та неупередженого вирішення справи, співмірності та адекватності заходів та вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності підстав для обґрунтованих сумнів у тому, що невжиття заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист прав та інтересів у спірних правовідносинах. Так, апелянт зазначає, що  під час постановлення оскаржуваної ухвали, відповідач, з врахуванням положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та діючи в межах та у спосіб, означеним нормативно-правовим актом, 19 лютого 2025 року повідомив ДІАМ України про початок виконання будівельних робіт і таке повідомлення було зареєстровано 24 лютого 2025 року за номером вхідного документа ПД-190225-38794. Водночас, відповідно норм до чинного законодавства України у сфері містобудування, такому повідомленню передує низка етапів, серед яких, зокрема, й виготовлення містобудівного розрахунку, отримання вихідних даних, з-поміж котрих наявні містобудівні умови та обмеження, проектування об`єкту будівництва, одержання технічних умов, виготовлення і погодження яких займає не менше півроку календарного часу. Станом на момент подання пакету документів до Державної інспекції архітектури та містобудування України, ФГ «Лагодів» об`єктивно не мало можливості ознайомитись зі змістом позову, відтак не могло передбачити, що орган представництва інтересів держави звернеться саме із вимогами щодо визнання недійсними додаткових угод, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.
На переконання апелянта, запропоновані прокурором заходи є неспівмірними із предметом спору, тому що такі обмежують відповідача у здійсненні ним права користування земельною ділянкою, наданої в оренду на підставі договору оренди землі від 14.12.2005 року, що полягає в такому:
-          заборона здійснювати забудову, дозвіл на яку було одержано і санкціоновано компетентним і відповідним органом державної влади без скасування чи оскарження такого розпорядчого рішення є втручанням у господарську діяльність фермерського господарства, що зумовить для суб`єкта підприємництва значні фінансові втрати, зокрема збитки, штрафні санкції, тощо;
-          зупинення проведення будівельних робіт негативно вплине на третіх осіб, оскільки зважаючи на залучення великої кількості трудових ресурсів, фермерське господарство змушене буде або звільнити працівників, що задіяні на будівництві, або оплачувати час простою робітників і будівельного обладнання;
-          вказані вище дії призведуть до несплати податків, зборів та інших загальнообов`язкових платежів, в тому числі заробітної плати, єдиного соціального внеску, військового збору.
Разом з тим, скаржник наголошує, що органом представництва інтересів держави не надано доказів вибуття земельної ділянки, яка є предметом договору оренди, з комунальної власності Бродівської міської ради Львівської області, в той час як саме, виключно, органу місцевого самоврядування належить право розпоряджатись спірним об`єктом нерухомості, зокрема, її відчужувати, передавати у строкове платне користування тощо. Водночас, однією із позовних вимог немайнового характеру є повернення земельної ділянки із кадастровим №4620388600:15:005:0001 на користь Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області в особі Бродівської міської ради Львівської області, однак, відповідач акцентує, що спірна земельна ділянка із власності вказаної міської ради ніколи не вибувала.
В цьому випадку, заявлені прокурором заходи забезпечення позову позбавляють ФГ «Лагодів» на час вирішення спору можливості використовувати орендовану земельну ділянку відповідну до умов договору, який на даний час є чинним, не визнаний недійсним, і презумпція правомірності якого у встановленому законом порядку не спростована.
Таким чином, відповідач просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, а в задоволенні заяви прокурора про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі – відмовити.
Інші сторони справи своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу відповідача не подали.
Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображений в ухвалі суду апеляційної інстанції від 02.05.2025.
В дане судове засідання прибула прокурор, яка заперечила проти вимог апеляційної скарги відповідача, покликаючись на необґрунтованість такої, а також звернула увагу суду апеляційної інстанції, що відповідач в своїй апеляційній скарзі не заперечує, а навпаки, підтверджує виконання ним будівельних робіт на спірній земельній ділянці, витребування якої є, зокрема, предметом позовних вимог у цій справі. 
Відповідачі участі уповноважених представників в дане судове засідання не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, шляхом надіслання ухвали до їх електронних кабінетів. Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги, визначений ст. 273 ГПК України, приймаючи до уваги, що участь уповноважених представників ухвалою суду обов`язковою не визнавалась, відтак судова колегія вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів.

Заслухавши пояснення прокурора, розглянувши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити таке:
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема заборонити відповідачу та іншим особами вчиняти певні дії щодо предмету спору. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
За змістом ст. 136 ГПК України у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання про накладення арешту, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, наведеному у постанові від 12.02.2020р. у справі №381/4019/18.
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 зробила висновок про те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачеві ефективний захист його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Господарське процесуальне законодавство передбачає, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Відповідно до правового висновку, наведеного Верховним Судом у постановах від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20, при вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 19.11.2020 зі справи № 910/8225/20, від 13.01.2021 зі справи № 910/9855/20, від 07.10.2021 зі справи № 910/2287/21.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.
Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, прокурор, в обґрунтування своїх доводів, зіслався на те, що отримання ФГ «Лагодів» дозволу та подальше виконання підготовчих або будівельних робіт на спірній земельній ділянці з будівництва відпочинкового комплексу, будинків відпочинку, кафе закритого типу із зоною відпочинку та службово-побутової будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Разом з тим,  накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборона вчинення дій щодо забудови землі та щодо реєстрації дозвільних документів на виконання підготовчих або будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером 4620388600:15:005:0001, не порушуватиме принципу адекватності заходу забезпечення позову та не спричинить припинення господарської діяльності ФГ «Лагодів» як суб`єкта господарювання. Натомість, заявлені прокурором заходи забезпечення позову спрямовані на унеможливлення вжиття будь-яких дій з боку ФГ «Лагодів» та інших осіб щодо спірної земельної ділянки, зокрема, отримання дозволу та подальше виконання підготовчих або будівельних робіт щодо будівництва відпочинкового комплексу, будинків відпочинку, кафе закритого типу із зоною відпочинку та службово-побутової будівлі.
Отож, наведені прокурором обставини дають підстави для обґрунтованих сумнівів у тому, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист інтересів держави у спірних правовідносинах.
Судова колегія також зауважує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими, на період вирішення спору по суті, з метою зупинення вчинення під час розгляду справи, дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушеного чи оспорюваного права. Крім того, відповідні заходи не пов`язані з правом, а стосуються убезпечення від вчинення будь-яких дій поза правовим полем до вирішення спору про право.
З огляду на вказані обставини, судова колегія зазначає, що заявлені прокурором заходи забезпечення жодним чином не порушують інтереси ФГ «Лагодів» та інших осіб, водночас дозволять уникнути непорозумінь на період вирішення спору. Разом з тим, судова колегія вважає за доцільне зазначити, що за своєю суттю арешт майна (земельної ділянки) та заборона на вчинення певних дій, спрямованих на здійснення забудови і пов`язаних з наслідками її завершення, є тимчасовими заходами, які мають наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу орендар майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном в межах та у спосіб, визначений умовами договору, окрема, п. 15-16 договору оренди землі від 14.12.2005. Отож, вжиття вказаних заходів забезпечення позову не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування орендованим майном (земельною ділянкою). 
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, оскільки така заснована на законі та постановлена з дотримання норм процесуального права.
Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування постановленої ухвали.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника. 
Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХ В А Л И В:

В задоволенні вимог апеляційної скарги Фермерського господарства «Лагодів» відмовити.
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.04.2025 про забезпечення позову у справі № 914/1/25 залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

повна постанова складена 10.06.2025

Головуюча суддя                               Г.В. Орищин

суддя                               Н.А. Галушко

суддя                                                                                 М.Б. Желік