ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. 	Справа № 520/23927/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Бабаєв А.І.) від 12.12.2024 року по справі № 520/23927/24
за позовом Фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 
до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:
визнати протиправним та скасувати рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 07 серпня 2024 року № 103/20-40-04-05;
зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України прийняти рішення, яким встановити неможливість своєчасного виконання Фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 свого податкового обов`язку без зазначення дати відновлення такої можливості.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 07 серпня 2024 року № 103/20-40-04-05, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по справі № 520/23927/24 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 07 серпня 2024 року № 103/20-40-04-05.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України прийняти рішення, яким встановити неможливість своєчасного виконання Фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 свого податкового обов`язку без зазначення дати відновлення такої можливості.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що ФОП ОСОБА_1 подано до ГУ ДПС у Харківській області «Повідомлення» від 29.09.2022 № 2909-1 (вх. в ГУ ДПС від 03.10.2022 № 35002/6/ЕКПП/76) про неможливість виконувати податкові обов`язки (копія додається), водночас в повідомленні від 29.09.2022 № 2909-1 відсутнє посилання на Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України, затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 та не подано копію документів затверджених даним Порядком № 225, що унеможливлює розгляд даного повідомлення та прийняття контролюючим органом відповідного рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку. З огляду на викладене, зазначає, що до контролюючого органу подано лише одне «Повідомлення» від 29.09.2022 № 2909-1, яким позивач повідомляє, що не може виконувати свої податкові обов`язки без додавання документів визначених Порядком № 225. Доказів знищення чи пошкодження письмових документів або доказів знищення чи пошкодження інформації в електронному вигляді, які об`єктивно є необхідними для виконання податкового обов`язку заявник до контролюючого органу не надавалося. Крім того вказує, що позивачем направлено лист до ГУ ДПС у Харківській області від 10.08.2022 № 1008-1 про відновлення господарської діяльності у травні 2022 року (вх. в ГУ ДПС від 11.08.2022 № 29024/ЕКПП/76), у якому позивач повідомляє: «Що не має можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати та зборів, подання звітності, реєстрації податкових накладних за відсутності персоналу, який займається бухгалтерським обліком у зв`язку з від`їздом із від`їздом із зон бойових дій. Підприємство частково відновило свою господарську діяльність у травні 2022 року та має намір частково відновити подання звітності».
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 11.08.2022 р. позивач звернувся до податкових органів з листом вих. № 1008-1, складеним у довільній формі, який містив повідомлення про відсутність можливості у позивача своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, реєстрації податкових накладних в зв`язку з відсутністю персоналу, який займається бухгалтерським обліком у зв`язку з виїздом із зони бойових дій.
29.09.2022 р. через електронний кабінет платника податків позивач направив до ГУ ДПС у Харківській області повідомленням про втрату/неможливість вивезення первинних документів, яке обґрунтоване пошкодженням обладнання, на якому здійснювався бухгалтерській облік підприємства та неможливістю вивезення первинних документів за період з 01.01.2019 р. по 05.03.2022 р., що частково знищені, а частково залишені в пошкодженій будівлі.
14.10.2022 р. позивачем направлено до ГУ ДПС у Харківській області повідомлення, в якому він просив податковий орган прийняти доповнення до вищевказаного листа-повідомлення від 29.09.2022 р.: копію акту про пожежу від 28.04.2022р. та додатку до нього.
26.06.2023 р. позивач звернувся до податкового органу із проханням надати рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку засобами електронного зв`язку через електронний кабінет або поштою.
Вказане звернення від 26.06.2023 р. було розглянуто ГУ ДПС України у Харківській області в порядку Закону України “Про звернення громадян” від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР та надано відповідь (лист від 11.07.2023 р. за № 37109/6/20-40-24-03-12), згідно якої повідомлення ФОП ОСОБА_1 відповідно до пп. 69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПКУ прийнято до уваги.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою та не винесення рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, звернувся до суду з позовною заявою.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 по справі № 520/37224/23 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 по справі № 520/37224/23 скасовано. Прийнято постанову, якою позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача та не винесенні рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку. Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України прийняти рішення, яким встановити неможливість своєчасного виконання Фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 свого податкового обов`язку.
На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 по справі № 520/37224/23 відповідачем 07 серпня 2024 року було винесено рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку № 103/20-40-04-05.
Вказаним рішенням з посиланням на лист від 10.08.2022 № 1008-1 (вх. № 29024/6/ ЕКПП/76), повідомлення від 29.09.2022 № 2909-1 (вх. № ГУДПС від 03.10.2022 № 35001/6/ЕКПП/76), повідомлення від 14.10.2022 № 1410-1 (вх. ГУ ДПС від 17.10.2022 № 36254/6/76) та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 по справі № 520/37224/23 (вх. ГУ ДПС від 11.06.2024 № 55919/5/ЕС) встановлено неможливість Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (до строку не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення можливостей платника податків виконання одного з податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо). При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що виконання податкових обов`язків відновлено з 29.05.2022 (сплата податкового зобов`язання).
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 07 серпня 2024 року № 103/20-40-04-05 є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні був введений воєнний стан, який на підставі наступних указів Президента України продовжувався та триває на цей час.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада України прийняла Закон України від 03 березня 2022 року № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).
Цим Законом підрозділ 10 розділу XX ПК України був доповнений пунктом 69, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Підпунктами 69.1, 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України було визначено, що в разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, встановленої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, - то в такому випадку платники податків звільняються від визначеної цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Для платників та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Проте, правове регулювання спірних правовідносин у зв`язку із продовженням воєнного стану змінилося з 27 травня 2022 року.
Так, 27 травня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).
У цьому Законі підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:
«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».
з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 звільнення від відповідальності було поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків відповідного обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.
Так, наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року № 225 затверджено:
- Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України (далі - Порядок підтвердження № 225);
- Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента (далі - Перелік документів);
- Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.
Згідно із пунктом першим розділу І Порядку підтвердження № 225, порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України (далі - Кодекс) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку підтвердження № 225 вказано, що до платників податків/податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.
Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:
1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;
2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;
3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;
4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);
5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.
6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;
7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку підтвердження № 225 до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.
Заява має містити: повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) платника податків; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); податкову адресу платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається заява; дату подання заяви; чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів; вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ); які саме податкові обов`язки не мав / не має можливості виконати платник податків; інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією Російської Федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями Російської Федерації; підписи платника податку - фізичної особи або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
За наявності інших документів, інформації, що підтверджують неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок, платники податків - юридичні особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, надають такі документи (копії документів). Платники податків - фізичні особи, зокрема самозайняті особи надають інші документи, інформацію, що підтверджують неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок разом із документом, що підтверджує таку особу.
Пунктом першим розділу ІІІ Порядку підтвердження № 225 визначено, що заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.
Так, відповідно до Переліку документів, до таких належать:
1. Акт, що засвідчує факт пожежі, складений відповідно до вимог пункту 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року № 2030.
2. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 р. № 599).
3. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі викрадення основних засобів або руйнування/втрати майна.
4. Інші документи, складені відповідно до вимог підпунктів 14, 15 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 326.
5. Документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків).
6. Копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості)).
7. Документ або повідомлення оператора поштового зв`язку (вказується посилання на офіційну сторінку оператора, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.
8. Документ або повідомлення банку (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану.
9. Копії платіжних доручень (розрахункових та інших документів щодо ініціювання переказу коштів) або їх скріншот (знімок екрану) платника податків на сплату узгоджених сум грошових зобов`язань, податкового боргу, поданих до банку, що залишилися невиконаними, оскільки кошти не були зараховані до бюджету у зв`язку з відключенням банку від системи електронних платежів або порушенням у роботі системи авторизації банку. Надається разом із документом або повідомленням, зазначеним у пункті 8 цього Переліку.
10. Документ або повідомлення (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщено таке повідомлення), що підтверджує вимушене призупинення роботи головних управлінь Казначейства у зв`язку з введенням воєнного стану.
11. Повідомлення, що підтверджує аварійне (незаплановане) відключення постачання електроенергії в умовах воєнного стану, суб`єкта господарювання до сфери обслуговування якого належить таке підприємство, зокрема скріншот повідомлення в месенджер (Viber, Telegram тощо) і мобільних додатках.
12. Документ, що підтверджує вимушене відключення надання послуг глобальної мережі Інтернет, пов`язане з введенням воєнного стану, що унеможливило надання податкової звітності в електронній формі (інформаційне повідомлення інтернет-провайдера).
13. Документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі (акт про надзвичайну подію, інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії, підписаний представником територіального органу ДСНС, згідно з якими відбувається відображення таких подій у бухгалтерському обліку та викладаються фактичні події, зазначаються понесені матеріальні втрати (перелік майна, його вартість); заява до правоохоронних органів; акт незалежного оцінювача; наявність страхового полісу, заява про страховий випадок тощо).
14. Документи, що свідчать про акти мародерства, грабежу, рейдерства, захоплення майна та примусове захоплення приміщення (копія заяви до територіального органу внутрішніх справ та документ, виданий відповідним правоохоронним органом щодо реєстрації кримінального провадження тощо).
15. Документи, що свідчать про подання заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та реєстрації кримінального провадження за результатами розгляду такої заяви.
16. Документи, що свідчать про пошкодження, втрату, знищення, зіпсуття документів бухгалтерського обліку або неможливості їх вивезення з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації (інформація про подання до контролюючого органу повідомлення згідно пункту 44.5 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України, повідомлення про неможливість вивезення первинних документів згідно пункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України).
17. Подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія).
Аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що податковим законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено чіткі вимоги до порядку подання та змісту таких заяв платників податків, зокрема, щодо зазначення обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів, вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ), а також які саме податкові обов`язки не мав/не має можливості виконати платник податків; інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки.
Зазначене узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 27 вересня 2023 року у справі № 160/19256/22, від 4 жовтня 2023 року у справі № 160/19575/22 та від 06.12.2023 у справі № 280/6502/22.
Судовим розглядом встановлено, що 11.08.2022 р. позивач звернувся до податкових органів з листом вих. № 1008-1, складеним у довільній формі, який містив повідомлення про відсутність можливості у позивача своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, реєстрації податкових накладних в зв`язку з відсутністю персоналу, який займається бухгалтерським обліком у зв`язку з виїздом із зони бойових дій.
29.09.2022р. через електронний кабінет платника податків позивач направив до ГУ ДПС у Харківській області повідомленням про втрату/неможливість вивезення первинних документів, яке обґрунтоване пошкодженням обладнання, на якому здійснювався бухгалтерській облік підприємства та неможливістю вивезення первинних документів за період з 01.01.2019р. по 05.03.2022р., що частково знищені, а частково залишені в пошкодженої будівлі.
14.10.2022р. позивачем направлено до ГУ ДПС у Харківській області повідомлення, в якому він просив податковий орган прийняти доповнення до вищевказаного листа-повідомлення від 29.09.2022р.: копію акту про пожежу від 28.04.2022р. та додатку до нього.
26.06.2023 р. позивач звернувся до податкового органу із проханням надати рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку засобами електронного зв`язку через електронний кабінет або поштою.
Вказане звернення від 26.06.2023 р. було розглянуто ГУ ДПС України у Харківській області в порядку Закону України “Про звернення громадян” від 02.10.1996р. № 393/96-ВР та надано лист-відповідь від 11.07.2023р. за № 37109/6/20-40-24-03-12, згідно якої повідомлення ФОП ОСОБА_1 відповідно до пп. 69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПКУ прийнято до уваги.
Не погодившись з бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача та не винесення рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 по справі № 520/37224/23 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 по справі № 520/37224/23 скасовано. Прийнято постанову, якою позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача та не винесенні рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку. Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України прийняти рішення, яким встановити неможливість своєчасного виконання Фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 свого податкового обов`язку.
На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 по справі № 520/37224/23 відповідачем 07.08.2024 р. було винесено рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку № 103/20-40-04-05.
Вказаним рішенням з посиланням на лист від 10.08.2022 № 1008-1 (вх.№ 29024/6/ ЕКПП/76), повідомлення від 29.09.2022 № 2909-1 (вх. № ГУДПС від 03.10.2022 № 35001/6/ЕКПП/76), повідомлення від 14.10.2022 № 1410-1 (вх. ГУ ДПС від 17.10.2022 № 36254/6/76) та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 по справі № 520/37224/23 (вх. ГУ ДПС від 11.06.2024 № 55919/5/ЕС) встановлено щодо неможливості Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (до строку не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення можливостей платника податків виконання одного з податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо). При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що виконання податкових обов`язків відновлено з 29.05.2022 (сплата податкового зобов`язання).
Наведене свідчить про те, що в межах спірних правовідносин, податковий орган прийняв рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку та одночасно визначив, що виконання податкових обов`язків відновлено з 29.05.2022, в той час як позивач наполягає на тому, що жодних заяв (повідомлень) про відновлення такої можливості до відповідача не подавалося.
Надаючи оцінку цим обставинам, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 5 розділу ІІ Порядку № 225 платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, щодо яких контролюючим органом прийнято рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, та у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, зобов`язані повідомити, контролюючий орган про відновлення можливості виконання платником податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, податкового обов`язку не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків, шляхом подання повідомлення довільної форми у порядку, передбаченому пунктом 8 цього розділу.
Аналіз наведеної норми свідчить про те, що платник податків, щодо якого контролюючим органом прийнято рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, та у якого відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, зобов`язаний повідомити, контролюючий орган про відновлення можливості виконання платником податків. При цьому, колегія суддів зазначає, що платник податків на першому етапі процедури отримує рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, а після відновлення можливості виконувати свої податкові обов`язки, на нього покладений обов`язок щодо подання відповідного повідомлення.
В свою чергу, в межах цих правовідносин податковий орган прийняв рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку та одночасно (у цьому ж рішенні) визначив, що виконання податкових обов`язків відновлено позивачем з 29.05.2022 р. При цьому, прийняття рішення в такий спосіб відповідач обґрунтував тим, що позивачем направлено лист до ГУ ДПС у Харківській області від 10.08.2022 № 1008-1 про відновлення господарської діяльності у травні 2022 р. (вх. ГУ ДПС від 11.08.2022 № 29024/ЕКПП/76), у якому позивач повідомляв, зокрема про те, що не має можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати та зборів, подання звітності, реєстрації податкових накладних за відсутності персоналу, який займається бухгалтерським обліком у зв`язку з від`їздом із від`їздом із зон бойових дій. Підприємство частково відновило свою господарську діяльність у травні 2022 року та має намір частково відновити подання звітності.
Надаючи оцінку таким доводам податкового органу, колегія суддів зазначає, що в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 р. по справі № 520/37224/23 суд виходив з того, що позивач звернувся до податкових органів з листом вих. № 1008-1, складеним у довільній формі, який містив повідомлення про відсутність можливості у позивача своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, реєстрації податкових накладних в зв`язку з відсутністю персоналу, який займається бухгалтерським обліком у зв`язку з виїздом із зони бойових дій.
Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, суд у справі № 520/37224/23 надав оцінку листу позивача № 1008-1 та прийшов до висновку, що вказаний лист є саме повідомленням про відсутність можливості у позивача своєчасно виконувати податкові обов`язки, у зв`язку з чим посилання відповідача на те, що позивачем подано повідомлення про відновлення можливості виконувати свої податкові обов`язки, є необґрунтованими.
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 07 серпня 2024 року № 103/20-40-04-05 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція – це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями – органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями – вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Враховуючи те, що твердження податкового органу про те, що позивачем подавалася заява про відновлення можливості виконувати свої податкові обов`язки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області прийняти рішення, яким встановити неможливість своєчасного виконання ФОП ОСОБА_1 свого податкового обов`язку без зазначення дати відновлення такої можливості.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по справі № 520/23927/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Катунов    І.М. Ральченко