ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2025 р.                                                                Справа №910/7602/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                О.С. Скрипчук
суддів                                                                                                    Н.М. Кравчук                                                                                                              О.І. Матущака,
секретар судового засідання Х.І. Фарина,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» б/н від 17.03.2025 (вх. № 01-05/739/25 від 17.03.2025)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2025 (повний текст рішення складено 04.03.2025, м. Івано-Франківськ, суддя О.В. Малєєва) 
у справі № 910/7602/24
за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», Київ 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КСК-Автоматизація», м. Київ 
про стягнення 381 869,97 грн збитків, 
за участю представників сторін:
від позивача: Королюк І.В.
від відповідача: Коваль О.А.; Бугайов Ю.В.
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСК-Автоматизація» про стягнення 381 869,97 грн збитків.
Господарський суд м. Києва  передав позовну заяву за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області (ухвала від 26.06.2024).
Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про виконання робіт від 06.02.2020 №11/04/142-Р. Під час проведення Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області ревізії (зустрічної звірки) було виявлено, що відповідач включив до актів виконаних робіт за травень 2021 року окремі витрати, які не підтвердженні первинними бухгалтерськими документами, на загальну суму 27 878,39 грн.
Крім того було виявлено, що включені до актів приймання виконаних робіт витрати на відрядження працівників та транспортні послуги у розмірі 16 692,17 грн документально не підтверджені. Відповідач також не надав документи, які б підтверджували понесені витрати на метрологію (повірка, перевірка на відповідність регламенту) у розмірі 322 735,24 грн. Відсутні і документи, які б підтверджували понесені відповідачем витрати на будівельні машини у розмірі 14 564,17 грн.
Відтак, позивач вважає, що вказані обставини завдали йому збитків на суму 381 869,97 грн. Зазначає, що факт понесення збитків відображено в довідці Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області від 03.07.2023 № 07-21/2.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2025 в задоволенні позову відмовлено.
Місцевий господарський суд, оцінюючи  доведеність протиправної поведінки відповідача, наявність у позивача збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, виходив з того, що відповідач роботи відповідно до умов Договору виконав належним чином, відповідач їх прийняв без жодних зауважень і оплатив. Доказів того, що частина робіт не була виконана і вартість робіт завищена, не подано. Той факт, що під час проведення Державною аудиторською службою України планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрнафта» було встановлено, що до актів виконаних робіт за Договором було включено витрати, які не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, не свідчить про те, що такі витрати не були понесені.
Окрім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що відповідно до висновку, викладеного у постанові КГС ВС від 18.02.2020 у справі  № 910/17984/16, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити.
Не погодившись з даним рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 17.03.2025 (вх. № 01-05/739/25 від 17.03.2025) в якій просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2025 року у справі № 910/7602/24 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСК- Автоматизація» про відшкодування збитків на суму 381 869,97 грн, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити.
Скаржник вказує про те, що за висновком Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Івано - Франківській області Державної аудиторської служби України, за результатами перевірки питання законності здійснення та достовірність відображення в обліку витрат на капітальне будівництво, реконструкцію та ремонт встановлено порушень, що призвели до втрат (збитків) матеріальних (фінансових) ресурсів ПАТ «Укрнафта» щодо правовідносин із Вінницькою філією ТОВ «КСК-Автоматизація» за договором від 06.02.2020 №11/04/142-Р на суму 381 869,97 гривень.
Листом № 000500-14/8980-2023 від 10.08.2023 р., Державна аудиторська служба України вимагає в ПАТ «Укрнафта» забезпечити відшкодування ТОВ «КСК Автоматизація» (збитків) матеріальних (фінансових) ресурсів ПАТ «Укрнафта» щодо правовідносин із Вінницькою філією ТОВ «КСК-Автоматизація» за договором від 06.02.2020 №11/04/142-Р на суму 381 869,97 гривень.
Водночас на переконання апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою надані позивачем докази, а також судом не було надано належної правової оцінки поясненню відповідача про те, що він погодився із доводами позивача щодо того, що відповідачем дійсно було надано для монтажу прилади і обладнання, які пройшли у встановленому порядку державну повірку, про що свідчить Сертифікат відповідності від 20.10.2021 року, виданий ДП «Вінницястандартметрологія».
Відтак, за результатами зустрічної звірки Вінницькою філією ТОВ «КСК Автоматизація» при виконанні робіт із «Облаштування автоматизованою системою обліку паливно-мастильних матеріалів ГСЛ НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» не підтверджено понесених витрат: 27 878,39+16 692,17+322 735,24+14 564,17 = 381 869,97 грн. 
Апелянт вказує, що зазначені факти підтверджують невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КСК-Автоматизація» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області без змін.
Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.
У судове засідання 28.05.2025 з`явились представники позивача та відповідача, надали пояснення.
Відповідно до п. 4  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.
Між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «КСК-Автоматизація» як виконавцем було укладено договір про виконання робіт від 06.02.2020 №11/04/142-р (далі - Договір).
Умови Договору такі.
У порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець перед замовником зобов`язується на свій ризик виконати роботи із "Облаштування автоматизованою системою обліку паливно-мастильних матеріалів ГСЛ НГВУ "Надвірнанафтогаз" ПАТ "Укрнафта", перелік об`єктів, вартість та об`єми робіт визначені в додатках до цього договору (далі - "Роботи"), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані роботи. Замовником по даному договору є структурна одиниця НГВУ "Надвірнанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (п. 1.1.).
Перелік, об`єми та строки виконання робіт, а також їх вартість за взаємною згодою сторін можуть коригуватися в процесі надання послуг шляхом оформлення сторонами додаткових угод до цього договору (п. 1.2.).
Загальна вартість робіт по цьому договору складається з витрат виконавця на придбання майна для виконання робіт, передбачених цим договором, вартості самих робіт тощо та становить 4 503 600 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ  750 600 грн (п. 3.1).
Ціни на роботи встановлюється відповідно до додатків до цього договору (п. 3.2.).
Оплата вартості робіт здійснюється після отримання замовником примірника належним чином підписаного сторонами оригіналу договору у такому порядку: перша частина - "Проектні роботи", вартість яких складає 288 000 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ  48 000 грн, оплата по факту виконаних робіт після підписання акту виконаних робіт протягом 30 календарних днів.
Друга частина - виконання монтажник та пуско-налагоджуваних робіт, вартість яких складає 4 215 600 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ 702 600 грн. Оплата здійснюється наступним чином: авансовий платіж складає 70% від вартості матеріалів, обладнання, поставка після підписання акту приймання проекту протягом 30  календарних днів, що необхідні для виконання робіт та включені до її загальної вартості, та складає 2  005 920 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ 334 320 грн, решта в сумі 2 209 680 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ 368 280 грн, -  по факту виконаних робіт після підписання акту виконаних робіт протягом 30 календарних днів.
Вартість другої частини – «виконання робіт» може бути змінена за погодженням сторін після затвердження "Проектних робіт", в межах тієї суми, що зазначена в даному договорі, шляхом укладення сторонами додаткових угод до цього договору (п. 3.3.).
Виконання послуг здійснюється згідно з додатком № 1, який є невід`ємною частиною цього договору. У додатках відображається вид, обсяг робіт, строк їх виконання, а також гарантійний строк експлуатації результату цих робіт. Такі додатки підписуються уповноваженими представниками сторін (п. 4.1.).
Датою остаточного надання послуг виконавцем за цим договором є дата підписання кінцевого акту виконаних робіт/послуг, що підписується сторонами і за яким здійснюється остаточний розрахунок (п. 4.2.).
Фактом, що підтверджує передачу виконавцем та приймання замовником наданих у повному обсязі робіт за цим договором, є підписання сторонами акту виконаних робіт/послуг (далі - акт), який датується останнім днем виконання робіт. Акт складається виконавцем в 2 (двох) оригінальних примірниках, які мають бути підписані, скріплені печаткою виконавця та надані замовнику не пізніше 2 (двох) робочих днів з дати підписання (п. 5.1).
Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати одержання від виконавця відповідного акту, підписати його або направити виконавцю письмову відмову від прийняття виконаних робіт та підписання акту із зазначенням переліку зауважень та виявлених недоліків у виконаних роботах та/або викладенням обставин, які унеможливлюють підписання акту. У своїй мотивованій відмові замовник має право визначити строк для усунення зазначених ним недоліків. При цьому визначений замовником строк є обов`язковим для виконавця (п. 5.2).
Якщо виконавець не усуне повністю та/або у строк, визначений замовником, або повідомить замовника про неможливість усунення недоліків, визначених замовником у відмові, та/або неможливості їх усунення у строк, що визначається згідно з п. 5.2 цього договору, замовник має право прийняти виконані фактично роботи, але у такому випадку вартість виконаних робіт зменшується та визначається замовником з урахуванням недоліків у виконаних роботах (п. 5.3).
Замовник має право не підписувати акт до моменту усунення виконавцем недоліків та не оплачувати неякісно надані послуги (п. 5.5.).
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє один рік, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором чи його розірвання (п. 12.1.).
Продовження строку дії договору здійснюється за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 12.2.).
Сторони домовились, що позовна давність за цим договором стосовно оплати, якості послуг, стягнення неустойки встановлюється тривалістю в три роки (п. 13.8.).
У додатку №1 до договору сторони погодили адресу об`єктів: НГВУ «Надвірнанафтогаз»; термін виконання робіт; гарантійний термін з якості виконаних робіт, загальну вартість робіт та умови оплати та розрахунку.
Відповідач виконав зазначені роботи відповідно до умов договору, а позивач прийняв їх, про що свідчать: довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 р. (форма КБ-3) АЗС - № 1; акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021 р. (форма КБ-2в) АЗС - № 1; акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (форма КБ-2в) АЗС - №1; відомості витрачених ресурсів витрат підрядника Об`єкт: АЗС № 1 (витрати  по факту); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 р. (форма КБ-3) Склад ПММ; акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021 р. (форма КБ-2в) Склад; акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (форма КБ-2в) Склад ПММ; відомості витрачених ресурсів витрат підрядника Об`єкт: Склад ПММ (витрати  за прийнятими нормами).
Вказані документи підписані позивачем 05.05.2021 без зауважень.
Позивач оплатив виконані роботи в повному обсязі, що сторони визнають.
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області Державної аудиторської служби України проводило ревізію окремих питань фінансово  господарської діяльності ПАТ "Укрнафта" в частині діяльності Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" за період з 01.01.2017 до 31.12.2022, за результатами якої видано довідку від 03.07.2023 № 07-21/02.
Відповідно до цієї довідки за результатами проведеної перевірки виявлено, що відповідач до актів приймання виконаних робіт за травень 2021 року включив окремі витрати, які не підтвердженні первинними бухгалтерськими документами, на загальну суму  27 878,39 грн, а також включив до актів виконаних робіт понесені відповідачем витрати на відрядження працівників та транспортні послуги у розмірі 16 692,17 грн, витрати на метрологію (повірка, перевірка на відповідність регламенту) у розмірі 322 735,24 грн, витрати на будівельні машини у розмірі 14 564,17 грн.  Вказано, що відповідач завищив вартість виконаних робіт та завдав позивачу збитки на суму 381 869,97 грн.
Згідно з листом №000500-14/8980-2023 від 10.08.2023 Держаудитслужба України вказала позивачу на необхідність усунути виявлені порушення.
При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.
Відповідно до статті 626 вказаного Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші заходи, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоду.
Так, як встановлено судом, між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «КСК-Автоматизація» як виконавцем було укладено договір про виконання робіт від 06.02.2020 №11/04/142-р.
Аналіз спірних правовідносин вказує, що відносини мають ознаки підряду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України визначено, що «За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу».
Відповідно до ч. 1 ст. 877 ЦК України: « 1. Підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт».
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України: « 4. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами». 
Відповідно до ч. 1 ст. 850 ЦК України « 1. Замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду».
Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із 13.3. Договору «Ніякі зміни або доповнення до цього Договору чи будь-яких угод, пов`язаних з цим Договором, не будуть дійсними до тих пір, доки вони не будуть складені в письмовій формі, українською мовою та належним чином підписані Сторонами».
Жодних додаткових обов`язків щодо відповідача, в тому числі щодо обґрунтування і доказування окремих послуг/витрат третім особам по погоджених Сторонами і виконаних (припинених виконанням) зобов`язаннях, Договором не передбачено.
Відповідно до умов Договору та вищезазначених норм чинного законодавства відповідач надав послуги (виконав роботи), а позивач прийняв їх, що засвідчується первинними документами.
Претензій, щодо наданих послуг (виконаних робіт), наданої документації та щодо інших обов`язків відповідача, позивачем пред`явлено не було.
Так, оцінюючи доведеність протиправної поведінки відповідача, наявність у позивача збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, суд виходить з того, що відповідач роботи відповідно до умов Договору виконав належним чином, відповідач їх прийняв без жодних зауважень і оплатив. Доказів того, що частина робіт не була виконана і вартість робіт завищена, не подано. Той факт, що під час проведення Державною аудиторською службою України планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ "Укрнафта" було встановлено, що до актів виконаних робіт за Договором було включено витрати, які не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, не свідчить про те, що такі витрати не були понесені.
У постанові КГС ВС від 18.10.2018 у справі № 917/1064/17 вказано, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові КГС ВС від 18.02.2020 у справі  № 910/17984/16, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
Наведена правова позиція також застосована у постанова КГС ВС від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19.
У постанові КГС ВС від 18.10.2018 у справі № 917/1064/17 вказано, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.
Відтак, колегія суддів вказує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2025 у справі №910/7602/24.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ  :
1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» б/н від 17.03.2025 (вх. № 01-05/739/25 від 17.03.2025) залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2025 у справі № 910/7602/24 залишити без змін.
3.  Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави  2  Розділу  IV ГПК України.

Головуючий суддя                                                                       О.С. Скрипчук
Суддя                                                                                          Н.М. Кравчук
Суддя                                                                                           О.І. Матущак