П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/35180/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:      Бойка А.В.,
                      суддів:      Єщенка О.В.,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. у справі №420/35180/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 05 липня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 року по справі №420/2959/24;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 05 липня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 по справі №420/2959/24.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення з ухваленням по справі нового судового рішення про   задоволення позову.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1  ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши дотримання позивачем строків звернення до суду з відповідним позовом, колегія суддів вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у період з 22.07.2009 р. по 25.08.2017 р. ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.08.2017 №51 майора ОСОБА_1 , начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини НОМЕР_1 виключено зі списків особового складу частини.
05.07.2024р. Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024р. по справі №420/2959/24 перераховано на розрахунковий рахунок позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.08.2017 року у сумі  57 560,14 грн.
На думку позивача, оскільки Військова частина НОМЕР_1 несвоєчасно здійснила з ним розрахунок при звільненні, у нього виникло право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що стало підставою звернення до суду першої інстанції з відповідним позовом. 
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції  зазначив на відсутність підстав, визначених статтями 169-170, ч.5 ст.171 КАС України, для залишення позовної заяви без руху, для залишення позовної заяви без розгляду, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Спір у цій справі виник у зв`язку з невиплатою позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації грошового забезпечення.
Спірним в межах розгляду цієї справи є питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами, в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 05 липня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 року по справі №420/2959/24 та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 05 липня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 по справі №420/2959/24.
Надаючи оцінку дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, колегія суддів виходить із того, що спір щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, стосується заробітної плати (грошового забезпечення) військовослужбовця. 
Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України.
Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон № 2352-IX), який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 Кодексу законів про працю України викладено у такій редакції:
«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Окрім викладеного слід ураховувати, що відповідно до пункту 1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 з 24:00 год 30.06.2023 скасовано карантин, установлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, запроваджений на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (термін якого неодноразово продовжувався).
Судова колегія вважає, що позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду, передбачений статтею 233 КЗпП України у редакції Закону № 2352-IX, позаяк про порушення свого права на отримання компенсації втрати частини доходів за несвоєчасну виплату індексації позивач дізнався 05.07.2024р.
З приводу доводів позивача, що його право на звернення до суду у цій справі не обмежено будь-яким строком, оскільки на момент виникнення правовідносин щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по 28 серпня 2017 року частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.
Отже, у спірних правовідносинах постає питання, з якою подією слід пов`язувати початок перебігу строку звернення до суду у справі, щодо якої виник спір, що у підсумку стане відповіддю на інше запитання, яке постає перед судом при розгляді цієї справи, - якою редакцією статті 233 КЗпП України слід керуватися при обчисленні строків звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Судова колегія зазначає, що питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
За правилами статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Вказаними положеннями закону встановлено обов`язок підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати доходу громадян провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.
При цьому умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.
За обставинами цієї справи,   рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024р. по справі №420/2959/24 задоволено його позов: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 25.08.2017 року із застосуванням місяця підвищення доходу (базового місяця) - січень 2008 року, та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 25.08.2017 року зі застосуванням місяця підвищення доходу (базового місяця) - січень 2008 року, з врахуванням раніше проведеної виплати.
Відповідно до указаного рішення у відповідача виник обов`язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення у період з  01.01.2016 року по 25.08.2017 року.
Згідно з приписами статей 1, 2, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у відповідача одночасно виник обов`язок з нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації грошового забезпечення.
Судовим рішенням у справі №420/2959/24  встановлено факт порушення строку виплати належного позивачу грошового забезпечення, відповідно саме з дати ухвалення рішення суду в зазначеній справі у позивача виникло право на отримання компенсації, визначеної Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Судом апеляційної інстанції  встановлено, що індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.08.2017 року на виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024р. по справі №420/2959/24  виплачена позивачу 05.03.2024.
Водночас при виплаті індексації грошового забезпечення за період з  01.01.2016 року по 25.08.2017 року відповідачем не виплачено позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
Таким чином, з дати виплати позивачу належного грошового забезпечення (05.07.2024р.) позивач був обізнаний про порушення свого права і саме із цією датою пов`язано перебіг строку звернення до суду з позовом про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Станом на 05.07.2024р. стаття 233 КЗпП України діяла у редакції Закону №2352-IX.
А отже, судова колегія вважає, що позивачем порушено тримісячний строк звернення до суду з відповідним позовом, визначений статтею 233 КЗпП України у редакції Закону №2352-IX.
При цьому, судова колегія вважає, що позивач помилково пов`язує перебіг строку звернення до суду із цим позовом з моментом виникнення правовідносин щодо ненарахування та невиплати індексації у період з  01.01.2016 року по 25.08.2017 року, оскільки право позивача на індексацію грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 25.08.2017 року установлено рішенням суду у справі №420/2959/24, одночасно з ухваленням відповідного рішення у позивача виникло право на отримання компенсації втрати частини доходів.
Реалізація права на отримання компенсації втрати частини доходів шляхом звернення до суду можлива за умови невиконання підприємством, установою і організацією всіх форм власності та господарювання вимог Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», а тому перебіг обчислення строку для звернення до суду з такими вимогами починається з моменту, коли особа дізналася про порушення свого права. У спірних правовідносинах позивач дізнався про порушення своїх прав 05.07.2024р. (дата виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.08.2017 року).
Наведений вище порядок обчислення строків звернення до суду з позовом у спорах про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати застосовано Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.04.2024 у справі №  560/8194/20.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.04.2025 у справа №  560/10053/24.
Серед визначених  статтею 315 КАС України  повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції є скасування судового рішення повністю або частково і у відповідній частині закриття провадження у справі повністю або частково або залишення позовної заяви без розгляду повністю або частково (п.3 ч.1  ст.315 КАС України).
З вказаної норми слідує, що під час розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції повинен перевірити наявність/відсутність підстав для закриття провадження у справі або ж залишення позовної заяви без розгляду.
Згідно п.8 ч.1  ст.240 КАС України  суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою  статті 123 цього Кодексу.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта з приводу причин пропуску строку звернення до суду є неповажними, а тому  рішення  Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. у справі №420/35180/24 підлягає  скасуванню з ухваленням  рішення про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.
Керуючись ст.ст.  240,  308,  311,  315,  317,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати не поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. у справі №420/35180/24, зазначені у додаткових поясненнях до апеляційної скарги.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. - скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. у справі №420/35180/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5  ст.328 КАС України.

 Суддя-доповідач 	 	А.В. Бойко	
Судді	  	О.В. Єщенко    О.А. Шевчук