ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 684/533/24
Провадження № 22-ц/820/701/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
 
суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І., 
                        
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області в складі судді Гринчук С.М. від 08 січня 2025 року.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року позивач АТ «Акцент-Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що 11.09.2020 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі підписаної ним анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% річних на залишок заборгованості за кредитом. 
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та правилами і тарифами складає між ними кредитний договір. 
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору. 
ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими платежами за умовами договору, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором 32861,46 грн., яка складається з 20550,64 грн. заборгованості за кредитом; 12310,82 грн. заборгованості по відсотках та 3028 грн. судових витрат. 
Заочним рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10 вересня 2020 року у розмірі 8698,05 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» 787 грн. сплаченого позивачем судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду в частині відмови у позові як незаконне та задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому знайомитися із змінами до них. ОСОБА_1 отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, що свідчить про погодження з умовами, що діяли на момент зняття коштів, тому зобов`язаний сплачувати процентну ставку. 
Судом помилково застосовано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, оскільки обставини в цій справі інші. Суд мав би стягнути хоча б заборгованість по тілу кредиту, проте цього не зробив.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід змінити в частині стягнення суми заборгованості та розподілу судових витрат. 
Так, судом встановлено, що 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 підписав Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі Анкета-Заява). Відповідно до вказаної Анкети-Заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згоден, а також примірник якого відповідач отримав шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Підписавши анкету-заяву, відповідач зобов`язався виконувати умови та правила надання банківських послуг.
Згідно з довідкою за картами АТ «А-Банк» відкрив  ОСОБА_1  рахунок № НОМЕР_1 та видавав банківські картки НОМЕР_2 , строком дії до квітня місяця 2027 року; 4323357020219669, строком дії до квітня місяця 2028 року; 4323357025228392, строком дії до липня місяця 2027 року; 4323347364515137, строком дії до грудня місяця 2031 року.
Згідно з довідкою за лімітами, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , 11 вересня 2020 року встановлено кредитний ліміт в сумі – 0 гривень, з 03 січня 2022 року кредитний ліміт збільшено до 3000 гривень, 20 січня 2022 року збільшився до 5000 гривень, 23 січня 2022 року збільшився до 7000 гривень, 23 лютого 2024 року збільшився до 20600 гривень.
Відповідно до виписки по картці № НОМЕР_3 від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 користувався коштами банку, періодично здійснював погашення заборгованості, а банк здійснював списання відсотків за використання кредитних коштів.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 23 вересня 2024 року у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 32861,46 грн., з яких заборгованість за кредитом – 20550,64 грн., заборгованість за відсотками – 12310,82 грн.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності доказів про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг в АТ «А-Банк» та відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, тобто, недоведеності істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, тому вказав про відсутність підстав для стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом з відповідача. Фактично отримані відповідачем кошти (за виключенням фактично повернутих коштів) складають 32861,46 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 20550,64 грн., а тому підлягають стягненню на користь банку 8698,05 грн (20550,64-11852,52 грн.(зараховані відсотки). 
Проте з цими висновками суду в частині визначення фактично отриманих, але не повернутих коштів банку не можна погодитися.
Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України  за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Суд першої інстанції правильно констатував, що підписана  ОСОБА_1  анкета-заява не містить істотних умов кредитного договору, а тарифи і Умови та правила банківських послуг в АТ «А-Банк» не підписані відповідачем, тому не підтверджено, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Відтак без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. 
Матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, тому суд першої інстанції правильно виходив з відсутності підстав для стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом з відповідача. 
Разом з тим, визначаючи розмір фактично отриманих та не повернутих відповідачем коштів банку, суд першої інстанції припустився помилки.
Так, згідно наданої банком виписки по картці ОСОБА_1 від 26.09.2024 року сума фактично отриманих відповідачем коштів за період з 01.12.2020 року по 21.02.2024 року становить 54641,31 грн., сума зарахувань за вказаний період – 21779,85 грн., нараховано та списано банком відсотків 11852,60 грн., сума комісій – 1096,3 грн.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції  дійшов правильного висновку, що нарахування і списання відсотків за користування кредитом, які не були узгоджені з відповідачем, є неправомірним, тому ці відсотки не повинні включатися до розміру заборгованості і стягненню не підлягають. 
Проте суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню, оскільки двічі відняв зараховані відсотки (від отриманих коштів та від тіла кредиту).
А отже, підлягає стягненню з відповідача на користь банку різниця між фактично отриманими коштами та фактично не повернутими ним коштами в сумі 21008,86 грн. (54641,31грн. - 21779,85 грн. - 11852,60 грн.).
За наведеного рішення суду слід змінити щодо стягнутої суми заборгованості та розподілу судових витрат і стягнути з відповідача на користь позивача 21008,86 грн. 
Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати 1935,80 грн. (3028х63,93%) за подачу позову та 2903,70 грн. (4542х63,93%) за подачу апеляційної скарги всього 4839,50 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Заочне рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року змінити щодо стягнутої суми заборгованості та розподілу судових витрат.
Стягнути з  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження: вул. Батумська, 11, ЄДРПОУ 14360080) 21008,86 грн. заборгованості за договором про надання банківських послуг та 4839,50 грн. понесених судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 08 квітня 2025 року.

Судді                                                 Л.М. Грох
       
        Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк