ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/19941/23                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  28 травня 2025 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:            
Судді-доповідача:                                                                                   Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                            Грибан І.О., Ключковича В.Ю.,
при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,
за участі представника позивача - Янович-Бунь І.Б.,
представника відповідача - ОСОБА_1, Крайчинського С.С.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування   постанови,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, у якому просить суд:
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 щодо пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2023 ВП № НОМЕР_4;
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича щодо стягнення за виконавчим документом - постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 - в рамках ВП № НОМЕР_4 на користь приватного виконавця ОСОБА_1;
- стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 11415843,09 грн (одинадцять мільйонів чотириста п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок три гривні, 09 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2023 клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог задоволено частково.
Закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 11415843,09 грн (одинадцять мільйонів чотириста п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок три гривні, 09 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова». У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року, як помилково відкрите.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Технова» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що на момент винесення приватним виконавцем ОСОБА_1 постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП НОМЕР_5, ТОВ Фірма «Технова» було включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону №1730-VIII. Рішення керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженої ним посадової особи про виключення ТОВ Фірма «Технова» з реєстру матеріали справи не містять.  
Із посиланням на правові позиції Верховного Суду у постановах від 23.06.2022 у справі №904/92/20, від 18.07.2023 у справі №906/1357/20, від 05.09.2023 у справі №922/3220/20, апелянт зазначає, що сфера дії Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» поширюється виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.
Апелянт стверджує, що перед тим як винести постанову про стягнення з боржника основної винагороди виконавець повинен перевірити чи не підлягає стягненню за виконавчим документом заборгованість, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730-VIII та у разі встановлення факту, що стягненню за виконавчим документом підлягає заборгованість, на яку поширюється дія норм Закону №1730-VIII, обов`язку щодо винесення разом з постановою про відкриття виконавчого провадження постанови про стягнення з боржника основної винагороди у приватного виконавця не виникає.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2025 та від 29.04.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 27.03.2025 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що перебування позивача у Реєстрі має вплив на виконавче провадження виключно через інструмент зупинення з підстав, передбачених п.10 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII та закінчення виконавчого провадження на підставі п.16 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII. Стверджує, що апелянт підписавши мирову угоду, підкреслив розуміння всіх наслідків закінчення виконавчого провадження з підстав визначених п.2 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, у тому числі приведення до примусового виконання стягнення винагороди приватного виконавця.
Від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
Від представника ТОВ «Фірма «Технова» до суду 13.05.2025 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що представник з 12.05.2025 по 23.05.2025 перебуватиме у щорічній відпустці.
Від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 14.05.2025 надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.
Від представника ТОВ «Фірма «Технова» 22.05.2025 до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що право приватного виконавця на основну винагороду перш за все пов`язане з виконанням рішення суду та обсягом вже вчинених дій у виконавчому провадженні. З 19.01.2023 до 15.02.2023, тобто до закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_1 не здійснював виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з ТОВ Фірма «Технова». Зазначає, що неправомірне, безпідставне стягнення основної винагороди приватного виконавця пропорційно загальної суми заборгованості, а не суми фактично стягнутого боргу, обумовлює порушення статті 41 Конституції України та втручання у право приватної власності боржника.
Також до суду 23.05.2025 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких останній повідомляє суд, що в розумінні статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» здобув право на отримання своєї винагороди, і саме заходи примусового виконання призвели до затвердження мирової угоди, що узгоджується з твердженням «за виконану працю» на суму стягнутих коштів та затвердженої мирової угоди.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.                
В судове засідання з`явилися сторони, їхні представники, учасники процесу надали свої пояснення та аргументи.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає зазначити таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» 24.01.2023 засобами поштового зв`язку отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2023, винесену у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 за результатом розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 910/10937/21, виданого 06.12.2021 Господарським судом міста Києва, про стягнення з ТОВ Фірма «Технова» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 111804801,47 грн - основного боргу, 4133288 (чотири мільйони сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 40 коп. - пені, 7182 056 (сім мільйонів сто вісімдесят дві тисячі п`ятдесят шість) грн. 87 коп. - 3% річних, 16789130 (шістнадцять мільйонів сімсот вісімдесят дев`ять тисяч сто тридцять) грн. 64 коп. - інфляційних втрат та 794500 (сімсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. - судового збору.
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським С.С. 12.04.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 з примусового виконання постанови від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 приватного виконавця ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ Фірма «Технова» основної винагороди на користь приватного виконавця ОСОБА_1 в розмірі 11415515,93 грн.
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським С.С. 13.04.2023 на виконання постанови стягнуто з товариства в якості основної винагороди на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 суму 12 619 443,85 грн. Надмірно стягнуту суму коштів у розмірі 1 203 600,76 грн повернуто позивачу 14.04.2023.
Ознайомившись зі змістом постанови, ТОВ Фірма «Технова» вважає її, а також дії, вжиті на її виконання, протиправними та такими, що вчинені з порушенням вимог закону, оскільки у разі видачі виконавчого документа про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», виконавчий збір сплаті не підлягає.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі також - Закон №1404-VIII, у редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені    Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1404-VІІІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Відповідно до статті 42 Закону №1404-VІІІ кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Частинами першою - сьомою статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» 2 червня 2016 року № 1403-VIII (надалі - Закон № 1403-VIII) передбачено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.
Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.
Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Частина п`ята статті 27 Закону №1404-VIII передбачає випадки, коли виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
Стаття 45 Закону №1404-VIII регулює питання розподілу стягнутих з боржника грошових сум. Частиною третьою цієї статті установлено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Пункт 15 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII установлює, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.
Частина одинадцята статті 35 Закону №1404-VIII передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з таких підстав не підлягає.
Стаття 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX (далі також - Закон №1639-IX, у редакції на день виникнення спірних правовідносин) визначає, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.
Предметом спору у даній справі є звільнення позивача від обов`язку сплати основної винагороди приватного виконавця на підставі п.6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із укладенням мирової угоди.
Так, пункт 6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
Дія пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», серед іншого, обумовлюється тією обставиною, що заборгованість боржника за виконавчим документом має бути предметом урегулювання відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».
Отже, передумовою застосування пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» слугує той факт, що боржник має статус суб`єкта, на якого поширюється дія Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Відтак сам по собі факт примусового стягнення заборгованості з боржника автоматично не свідчить про наявність підстав для застосування пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
У своїй практиці Верховний Суд уже надавав оцінку сфері дії Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».
Так, Верховний Суд у складі колегій суддів Касаційного господарського суду у постановах від 23 червня 2022 року у справі №904/92/20, від 18 липня 2023 року у справі №906/1357/20, від 5 вересня 2023 року у справі №922/3220/20 дійшов висновку, який узагальнено полягає в такому:
"Сфера дії Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" визначена у статті 2 цього Закону. Відповідно до цієї статті дія Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" поширюється виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.
Отже, лише при одночасному існуванні умов, визначених статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а саме: 1) правовідносини виникли з приводу врегулювання заборгованості за придбаний у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" природний газ, послуги з його розподілу і транспортування; 2) суб`єкт ринку природного газу, включений до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, підлягають реалізації заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування, передбачені статями 4, 5, 6 цього Закону".
Таким чином, перед тим як винести постанову про стягнення з боржника основної винагороди виконавець повинен перевірити чи не підлягає стягненню за виконавчим документом заборгованість, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" та у разі встановлення факту, що стягненню за виконавчим документом підлягає заборгованість, на яку поширюється дія норм Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", обов`язку щодо винесення разом з постановою про відкриття виконавчого провадження постанови про стягнення з боржника основної винагороди у приватного виконавця не виникає.
Тож для застосування положень Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» суб`єкти ринку природного газу повинні бути включені до Реєстру.
Слід зазначити, що п.6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчий збір не стягується без будь-яких застережень щодо включення боржника до Реєстру. Достатнім є сам факт наявності заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» та Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення». 
У постанові від 01 лютого 2022 року у справі №902/368/16 Верховний Суд дійшов правового висновку, відповідно до якого у разі невключення підприємства/організації до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, на нього дія Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» не поширюється.
Колегія суддів встановила, що наказом Міністра розвитку громад та територій України від 09.05.2022 №69 «Про внесення змін до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості» ТОВ Фірма «Технова» влючено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.
Тобто на момент вчинення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 дій щодо пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 та винесення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським Сергієм Станіславовичем постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2023 ВП № НОМЕР_4,  ТОВ Фірма «Технова» перебувало у Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».
Виконавчим документом, який виконувався в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_5 є наказ Господарського суду м. Києва від 06.12.2021 року по справі №910/10937/21 про стягнення з ТОВ Фірма «Технова» на користь АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заборгованості.
Господарським судом м. Києва під час розгляду справи №910/10937/21 встановлено, що 25.09.2019 між АТ «НАК «Нафтогаз України», як постачальником та ТОВ фірма «Технова», як споживачем        укладено договір        про постачання природного газу №6100/1920-ЕЕ-39 (далі-Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставляти споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва електричної енергії ( п. 1.2. Договору).
Відтак заборгованість у ТОВ Фірма «Технова» утворилася за договором купівлі-продажу природного газу, укладеним з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» для виробництва електричної енергії.
Таким чином, в даному випадку існували умови, визначені статтею 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а саме: 1) правовідносини виникли з приводу врегулювання заборгованості за придбаний у Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» природний газ; 2) ТОВ Фірма «Технова» включено до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, підлягають реалізації заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування, передбачені статями 4, 5, 6 цього Закону.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач включений до відповідного реєстру, оскільки належить до стратегічної інфораструктури з виробництва теплової та електричної енергії.
За таких обставин, колегія суддів зазначає, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 не мав правових підстав щодо пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3.
Позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2023 ВП № НОМЕР_4, а також визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича щодо стягнення за виконавчим документом - постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 - в рамках ВП № НОМЕР_4 на користь приватного виконавця ОСОБА_1 є взаємопов`язаними та похідними від вимоги про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 щодо пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3.
Таким чином, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Крайчинський Сергій Станіславович не мав правових підстав щодо стягнення за виконавчим документом - постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 - в рамках ВП № НОМЕР_4 на користь приватного виконавця ОСОБА_1 з огляду на імперативні приписи частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII щодо заборони стягнення виконавчого збору, яка в контексті спірних правовідносин прирівнюється до суми основної винагороди приватного виконавця.
Щодо врахування судом першої інстанції під час розгляду справи постанови Верховного Суду від 14.12.2023 у справі №160/12150/22, колегія суддів зазначає наступне.
У вказаній справі Верховний Суд дійшов висновку про те, що обмеження по стягненню виконавчого збору, передбачене пунктом 6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», не є перешкодою для стягнення основної винагороди, якщо приватний виконавець частково стягнув заборгованість до моменту включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».
У справі, що розглядається приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 не було стягнуто заборгованості до моменту включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення».
Таким чином, застосування судом правових висновків, які викладені у постанові Верховного Суду від 14.12.2023 у справі №160/12150/22, колегія суддів вважає помилковими та не беруться суд апеляційної інстанції до уваги, оскільки ця справа не є релевантною та спірні відносини склалися щодо інших обставин.
Також колегія суддів приймає доводи апелянта про те, що після затвердження ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.02.2023 по справі №910/10937/21 мирової угоди від 08.02.2023 між ТОВ Фірма «Технова» та АТ «НАК «Нафтогаз України» впродовж чотирьох місяців, приватний виконавець ОСОБА_1 не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим документом, виданим Господарським судом міста Києва у справі №910/10937/21, а також не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому документі.
На запитання суду, які дії вживалися приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1, відповідач зазначив, що вживалися заходи примусового виконання: накладення арешту, оголошення майна в розшук, стягнення коштів з рахунків боржника, внесення відповідних записів про обтяження рухомого, нерухомого майна.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що вказані дії не підтверджені жодними доказами, які б містилися в матеріалах справи, а тому саме лише існування постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди, не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2023 ВП № НОМЕР_4, а також визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича щодо стягнення за виконавчим документом - постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 - в рамках ВП № НОМЕР_4 на користь приватного виконавця ОСОБА_1, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Згідно частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність вчинених державним виконавцем дій щодо пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 .
Як наслідок, постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2023 ВП № НОМЕР_4 та вчинення останнім дій щодо стягнення за виконавчим документом - постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 - в рамках ВП № НОМЕР_4 на користь приватного виконавця ОСОБА_1 також є протиправними, а тому підлягають скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Разом з тим, згідно з частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою цієї статті передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховую законодавчі вимоги щодо розміру судового збору, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 20 130,00 грн (за подання адміністративного позову - 8052,00 грн та апеляційної скарги - 12 078,00 грн).
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі №320/19941/23 скасувати, ухвалити нову постанову, якою:
1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.
2.  Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 щодо пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3.
3. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2023 ВП № НОМЕР_4.
4.  Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича щодо стягнення за виконавчим документом - постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2023 ВП № НОМЕР_3 - в рамках ВП № НОМЕР_4 на користь приватного виконавця ОСОБА_1
5.  Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 (АДРЕСА_1  РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, код ЄДРПОУ 24100060) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 065  (десять тисяч шістдесят п`ять) гривень 00 коп.
6. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича (м. Київ, вул. Спаська, буд.35, 9 поверх, офіс 84, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, код ЄДРПОУ 24100060) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 065  (десять тисяч шістдесят п`ять) гривень 00 коп.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Суддя - доповідач                                                                        О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                             І.О.Грибан

                                                                                                      В.Ю. Ключкович